Справа № 643/6373/26
Провадження № 2/643/5329/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
30.06.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого Тимош О. М.,
за участі секретаря судового засідання Глушка С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
У березні 2026 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в особі представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №245527 від 07.11.2019 у сумі 18 108,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.11.2019 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах кредиту №245527, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в гривні в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору – не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, та сплату процентів за користування кредитом, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
16.11.2020 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №ККЛУ-16112020, згідно з яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №245527 від 07.11.2019.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 18 108,00 грн, а саме: 4000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 11 028,00 грн – заборгованість за процентами; 3080,00 грн – заборгованість за штрафом.
Відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Ухвалою судді від 06.04.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надавала.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
07.11.2019 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір №245527 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту (а.с.11-13).
Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
Згідно з п. 1.2 договору позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором.
Умовами п. 1.3 договору передбачено, що сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: акційна процентна ставка становить 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.2 цього договору; стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою. У випадку прострочення клієнтом виконання зобов`язань за договором чи неможливості виконання зобов`язань у повному обсязі застосовується стандартна процентна ставка відповідно до п. 3.4, п. 3.5 цього договору.
Відповідно до п. 1.7 договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики шляхом укладення додаткової угоди до договору позики у порядку, передбаченому в правилах.
За приписами п.п. 5 п. 2.1 договору товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.
Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1 договору).
Згідно з п. 3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється за акційною процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання позики в межах строку надання позики, визначеного у п. 1.2 цього договору, за виключенням дати повернення позики та сплати нарахованих процентів зазначеної у графіку розрахунків. У разі недотримання умов застосування акційної процентної ставки нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою.
Положеннями п. 3.4 договору встановлено, що у разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язань за договором: з 1 по 3 день прострочення виконання зобов`язань клієнта нарахування процентів не здійснюється; у разі прострочення виконання зобов`язань за договором більше ніж на 3 календарних дні, клієнт зобов`язаний сплатити товариству проценти за користування позикою у розмірі стандартної процентної ставки від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з першого дня користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.2 договору; з 4 дня прострочення заборгованості товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення.
Відповідно до п. 4.4, п. 4.5 договору у випадку прострочення повернення суми позики за користування позикою клієнт зобов`язаний сплатити товариству неустойку у вигляді пені у розмірі 1,1% від суми позики, що становить 44,00 грн за кожен день прострочення. Штрафні санкції за договором нараховуються з першого дня порушення клієнтом умов договору. Сума нарахованих штрафних санкцій за договором не може перевищувати 50% від суми загальної вартості позики (кредиту).
Додатком №1 до договору №245527 від 07.11.2019 є графік платежів, у якому визначені кількість платежів за договором та періодичність їх внесення, зазначені реквізити для оплати (а.с.14).
07.12.2019 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір №258389 до договору №245527 від 07.11.2019, відповідно до якого у зв`язку із неможливістю виконання клієнтом зобов`язань за договором №245527 від 07.11.2019 у повному обсязі та у встановлений строк клієнт звернувся до товариства із проханням продовження строку користування позикою, сторони домовилися про наступне: продовжити строк користування позикою на строк, що дорівнює встановленому п. 1.2 договору строку користування позикою; встановити нову дату повернення позики та сплати нарахованих процентів не пізніше 07.12.2019; сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою – 1,60% від суми позики за кожен день користування позикою у межах строку повернення позики, зазначеного в п. 1.2 договору (зворот а.с.14-а.с.15).
Згідно з довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 ідентифікована ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», акцепт договору позичальником здійснено з використанням одноразового ідентифікатора «Х932» (зворот а.с.15).
Листом вих.№6525-ВП від 08.01.2026 ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» повідомило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що відповідно до укладеного між ними договору на переказ коштів №ВП-230119-2 від 23.01.2019 було успішно перераховано кошти 07.11.2019 на суму 4000,00 грн на карту клієнта маска картки № НОМЕР_1 (зворот а.с.16).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №245527 від 07.11.2019 заборгованість відповідача становить 18 108,00 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за тілом позики; 11 028,00 грн – заборгованість за процентами; 3080 – штрафні санкції (а.с.17-а.с.19). З розрахунку заборгованості вбачається, що 07.12.2019 відповідач сплатила 12,00 грн в рахунок погашення заборгованості за процентами.
Позивачем до позовної заяви додано правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с.20-26).
16.11.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ККЛУ-16112020, відповідно до п. 1.1 якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с.27-30).
Згідно з п. 1.2 договору факторингу внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Згідно з п. 6.2.3 договору факторингу права вимоги переходять до фактора після підписання сторонами цього договору та виконання фактором вимог п. 7.2 договору.
Відповідно до п. 7.1, п. 7.2 договору факторингу в якості ціни за придбання (відступлення) прав вимоги, фактор сплачує клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання сторонами цього договору складає 502 890,09 грн. Фактор здійснює оплату клієнту шляхом: перерахування суми , що вказана в п. 7.1 цього договору, на вказаний у реквізитах до цього договору рахунок, протягом 2 робочих днів з дати підписання сторонами цього договору.
Відповідно до платіжної інструкції №20164 від 18.11.2020 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кошти в сумі 502 890,090 грн в якості плати за переуступку права вимоги згідно з договором №ККЛУ-16112020 від 16.11.2020 (а.с.32).
24.03.2021 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підписали акт приймання-передачі реєстру боржників від 16.11.2020 до договору факторингу №ККЛУ-16112020 від 16.11.2020, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 16.11.2020, складений за формою згідно з додатком №1 до договору, у кількості боржників 6700 осіб, загальна сума заборгованості 52 805 723,36 грн (зворот а.с.31).
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №ККЛУ-16112020 від 16.11.2020 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №245527 від 07.11.2019 на суму 18 108,00 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за тілом позики; 4188,00 грн – залишок по відсотках; 6840,00 грн – залишок по прострочених відсотках; 3080,00 грн – штрафи/пеня (а.с.31).
12.03.2026 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило досудову вимогу ОСОБА_1 про виконання зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за договором №245527 від 07.11.2019 та негайно погасити заборгованість у сумі 18 108,00 грн (зворот а.с.32).
Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання..
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 552 ЦК України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договору №245527 від 07.11.2019, який згідно з довідкою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підписаний відповідачем із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Х923». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом.
Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги за договором позики №245527 від 07.11.2019 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Щодо нарахування процентів за договором позики №245527 від 07.11.2019 суд зазначає наступне.
Пунктом 1.3 договору позики передбачено нарахування процентів за акційною ставкою 0,01% від суми позики – протягом строку позики, встановленого п. 1.2 договору, та за стандартною ставкою 1,9% від суми позики у випадку прострочення виконання зобов`язання за договором позичальником. Крім того, умовами додаткового договору №258389 від 07.12.2019 строк договору позики №245527 від 07.11.2019 було продовжено на строк, встановлений п. 1.2 договору позики, в межах якого нарахування процентів здійснювалося за ставкою 1,6%.
П. 3.4 договору позики встановлено обмеження строку нарахування процентів за користування кредитними коштами не більше ніж до 90-го дня прострочення.
Таким чином, стягненню підлягають проценти у сумі 8772,00 грн (4000,00 грн х 0,01% х 30 днів (з 07.11.2019 по 06.12.2019) + 4000,00 грн х 1,6% х 30 днів (з 08.12.2019 по 06.01.2020) + 4000,00 грн х 1,9% х 90 днів (з 08.01.2020 по 06.04.2020). З урахуванням процентів, сплачених відповідачем, до стягнення підлягає 8760,00 грн.
Крім того, позивачем пред`явлено до стягнення заборгованість за штрафом у сумі 3080,00 грн, щодо яких суд зазначає таке.
Дійсно, п. 4.4, п. 4.5 договору позики передббачено, що у випадку прострочення повернення суми позики за користування позикою клієнт зобов`язаний сплатити товариству неустойку у вигляді пені у розмірі 1,1% від суми позики, що становить 44,00 грн за кожен день прострочення. Штрафні санкції за договором нараховуються з першого дня порушення клієнтом умов договору. Сума нарахованих штрафних санкцій за договором не може перевищувати 50% від суми загальної вартості позики (кредиту), що складається із загального розміру виданої позики (кредиту) та загальних витрат за цим договором та становить 3140,00 грн.
Разом з тим, з графіку платежів до Договору про надання коштів у позику №245527 від 07.11.2019 вбачається, що загальна вартість позики, передбачена договором, дорівнює 4012,00 грн, з яких: 4000,00 грн – сума позики, 12,00 грн – сума нарахованих процентів, тому сума штрафних санкцій за договором не може перевищувати 2006,00 грн, а тому саме таку суму штрафу суд вважає законним та стягує з відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. 
Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягує заборгованість за договором позики №245527 від 07.11.2019 у сумі 14 766,00 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 8760,00 грн – заборгованість за процентами; 2006,00 грн – заборгованість за штрафом.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 2171,03 грн.
Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 8000,00 грн, стосовно чого суд зазначає наступне.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності, та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта (п. 1.1. договору) (а.с.35).
Згідно з актом наданих послуг №1467 від 09.03.2026 сума наданих послуг у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №245527 від 07.11.2019 складає 8000,00 грн (зворот а.с.35).
Суду надано детальний опис наданих послуг до акту №1467 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 (а.с.36).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 6523,53 грн.
Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354,355 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 14 766,00 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 8760,00 грн – заборгованість за процентами; 2006,00 грн – заборгованість за штрафом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2171,03 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6523,53 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Тимош