Справа № 560/1163/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене Протоколом №348 від 26.12.2025 року перевірки дотримання вимог законодавства при розподілі житла у гарнізонах Збройних Сил України, в частині повернення без реалізації матеріалів облікової справи майора ОСОБА_1 щодо надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .
- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянути облікову справу майора ОСОБА_1 та погодити пропозицію про надання для постійного проживання шляхом виключення із числа службового житла квартири АДРЕСА_2 .
- визнати за позивачем ОСОБА_1 право на виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службового житлового фонду Міністерства оборони України та забезпечення нею для постійного проживання (з подальшою можливістю приватизації) відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011- XII.
- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький подати клопотання та необхідні документи до виконавчого органу Старокостянтинівської міської ради для прийняття рішення про зняття статусу службового житла з квартири АДРЕСА_1 , та видати позивачеві ордер на постійне жиле приміщення (або еквівалентний документ) протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходить військову службу у Збройних Силах України, перебуває на квартирному обліку та має право на забезпечення житлом для постійного проживання. На його думку, рішення Комісії Міністерства оборони України, оформлене протоколом №348 від 26.12.2025, яким матеріали його облікової справи повернуто без реалізації, є протиправним, оскільки квартира АДРЕСА_1 відповідає вимогам законодавства для виключення з числа службового житла та надання йому для постійного проживання. Позивач вважає, що відповідач безпідставно не погодив виключення квартири з числа службових, у зв`язку з чим просить задоволити позовні вимоги.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький.
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що діяв у межах наданих законом повноважень та належним чином оформив і передав облікову справу позивача на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України. Вказано, що відповідно до вимог житлового законодавства та Інструкції №380 рішення про погодження чи відмову у наданні житла для постійного проживання приймає саме Комісія з контролю з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями при Міністерстві оборони України, а її рішення є обов`язковими для виконання. Крім того, вказано що позивач не належить до переліку осіб, щодо яких можливий розгляд питання виключення службового житла. 
У відповідь позивач зазначив, що рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про відмову у погодженні виключення квартири з числа службових є необґрунтованим, оскільки він має вислугу понад 20 років, перебуває на квартирному обліку, а внутрішнє рішення заступника Міністра оборони України не може обмежувати його право на забезпечення житлом, гарантоване законом.
Міністерство оборони України подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що квартира позивача є службовим житлом державної власності, потреба у її використанні не відпала, а рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями про повернення без реалізації матеріалів облікової справи є правомірним, оскільки позивач не належить до категорій осіб, визначених рішенням Міністра оборони України від 17.12.2025 №7571/з/2, щодо яких допускається вирішення питання про забезпечення постійним житлом шляхом виключення його з числа службового.
У відповіді на відзив позивач заперечив проти доводів відповідача, вважаючи їх необґрунтованими, та просив суд відхилити відзив і задоволити позовні вимоги у повному обсязі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 1998 року по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України. Вислуга років складає понад 20 років.
Позивач перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у м. Старокостянтинів при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з 15.09.2003 року та в першочерговій черзі зі складом сім`ї з 3 осіб (дружина ОСОБА_2 , 1979 р.н., син ОСОБА_3 , 2005 р.н.).
25.02.2011 позивач отримав ордер №884 на квартиру АДРЕСА_3 ) перейменовано на АДРЕСА_4 .
В грудні 2025року до об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 подано рапорт щодо виведення його квартири з розряду службової для постійного проживання.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №602 від 12.12.2025 затверджено об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №6 від 10.12.2025, про виключення зі складу службових квартири АДРЕСА_1 та надання її для постійного проживання майору ОСОБА_1 із сім`єю, з одночасним зняттям їх з квартирного обліку.
Надалі облікову справу та рапорт щодо виключення квартири із числа службових Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницького направлено на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Згідно з витягом із Протоколу засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №348 від 26 грудня 2025 року, матеріали облікової справи позивача були повернуті йому без реалізації.
Як видно зі змісту оскаржуваного рішення Комісії, підставою для повернення документів без розгляду по суті стало рішення Міністра оборони України від 17.12.2025 №7571/з/2. Вказаним рішенням було запроваджено тимчасове обмеження на розгляд питань щодо зняття статусу службового житла для всіх категорій військовослужбовців, окрім осіб з інвалідністю І та II групи, а також членів сімей загиблих (померлих) або зниклих безвісти осіб, до моменту набрання чинності Законом України «Про основні засади житлової політики».
Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Згідно з статтею 118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Суд встановив, що квартира, зазначена позивачем, включена до числа службового житла. Вказане сторонами не заперечується.
За положеннями статей 121 та 122 Житлового кодексу України порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншого громадського об`єднання.
На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Статтею 125 Житлового кодексу України встановлено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.
Порядок №1081 визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Пунктом 3 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Згідно з пунктом 8 Порядку №1081 житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.
Відповідно до, зокрема, Порядку №1081 наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).
Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції №380 ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).
Відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції №380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Згідно з пунктом 1 розділу VII Інструкції №380 особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 3 розділу VII Інструкції №380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.
Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Згідно з пунктом 4 розділу VII Інструкції №380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Пунктом 5 розділу VII Інструкції №380 визначено, що для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
Пунктом 11 розділу II Інструкції № 380 Комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо:
погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення;
погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень;
перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю;
погодження надання одноразової грошової допомоги (житла) особам, яким присвоєно звання Герой України за здійснення визначного геройського вчинку.
У разі не погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.
Цей перелік рішень є виключним.
З матеріалів справи суд встановив, що Комісією прийнято рішення про повернення без реалізації матеріалів облікових справ, зокрема щодо позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Комісія з контролю не прийняла жодного з рішень, що передбачені пунктом 11 розділу II Інструкції № 380, за наслідками розгляду облікової справи позивача.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, оформлене протоколом від 26.12.2025 №348, в частині повернення без реалізації матеріалів облікової справи позивача, є протиправним і підлягає скасуванню. 
З метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями повторно розглянути матеріали його облікової справи та прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Щодо позовних вимог про визнання за позивачем право на виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службового житлового фонду Міністерства оборони України та забезпечення нею для постійного проживання (з подальшою можливістю приватизації) відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011- XII., та зобов`язання Міністерство оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький подати клопотання та необхідні документи до виконавчого органу Старокостянтинівської міської ради для прийняття рішення про зняття статусу службового житла з квартири АДРЕСА_1 , та видати позивачеві ордер на постійне жиле приміщення (або еквівалентний документ) протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду, суд зазначає таке.
Вирішення питання щодо надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового належить до компетенції уповноважених органів Міністерства оборони України та здійснюється у визначеному законом порядку. При цьому судом встановлено, що матеріали облікової справи позивача фактично не були розглянуті Комісією, а тому остаточного рішення щодо погодження або відмови у погодженні надання позивачу житла для постійного проживання не прийнято.
За таких обставин вимоги про визнання за позивачем відповідного права та зобов`язання вчинити подальші дії щодо виключення квартири з числа службових і подання документів до виконавчого органу місцевої ради є передчасними.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 26.12.2025 №348 у частині повернення без реалізації матеріалів облікової справи ОСОБА_1 .
Зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України повторно розглянути матеріали облікової справи ОСОБА_1 , та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири )грн 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168 , код ЄДРПОУ - 00034022) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк