ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/274/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Кухар Н.М. 
при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 	
до 	Садівницького товариства "Салтівські сади" (пр.Тракторобудівників, буд. 79, м. Харків, 61120; код ЄДРПОУ 22720700) просп. Тракторобудівників, 79,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61120 	
про 	визнання недійсними рішень 	
за участю представників:
позивача - ОСОБА_1 , особисто; Хлистун І.М., в режимі відеоконференції,
відповідача - ОСОБА_2 ; Гребенюк О.О., в режимі відеоконференції, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.01.2026 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Садівницького товариства "Салтівські сади", в якій просить визнати недійсними рішення зборів уповноважених, якими було затверджено розмір членських внесків, а саме: 
- рішення загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 25 від 24.02.2019;
- рішення зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 26 від 23.02.2020;
- рішення загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 27 від 21.03.2021;
- рішення загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 28 від 30.03.2023;
- рішення загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади", яке оформлено протоколом № 29 від 25.02.2024,
а також визнати недійсним рішення засідання правління СТ "50 років Жовтня", яке оформлено протоколом № 2 від 27.03.2022, яким було затверджено розмір членських внесків.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2026 задоволено клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору; прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/274/26 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме витребувано у Садівницького товариства "Салтівські сади" докази на підтвердження повноважень осіб, які приймали участь у зборах від 24.02.2019 (належним чином засвідчені копії - до матеріалів справи, оригінали - для огляду в судовому засіданні).
У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 19.02.2026, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не доведено наявності порушення її прав чи законних інтересів, не встановлено істотних порушень порядку прийняття оспорюваних рішень, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між наведеними доводами та будь-якими негативними наслідками для неї. Навпаки, матеріали справи підтверджують добровільне часткове виконання позивачем рішень органів управління, що свідчить про фактичне прийняття їх правових наслідків.
26.02.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій визнав доводи, викладені у відзиві, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, а тому просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема, позивач зазначила, що сплачуючи внески, ОСОБА_1 виконувала свій обов`язок згідно вимог Статуту садівницького товариства. Відповідачем не надано пояснень, відповідно до якої процедури, за яким принципом, на якій підставі та ким були обрані, висунуті та затверджені уповноважені, перелік яких ним було надано. Рішення правління, що стосується встановлення внесків, є нікчемним з моменту його прийняття, оскільки прийняте органом, що не мав на це повноважень.
03.03.2026 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив, в яких відповідач визнав викладені у ній доводи позивача необґрунтованими та такими, що не спростовують правової позиції, викладеної у відзиві, а також зазначив, що позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду з відповідним позовом в частині визнання недійсними рішень за 2019–2022 рік, що є наслідком відмови у задоволенні позовних вимог.
18.03.2026 позивач надала додаткові письмові пояснення у справі, в яких виклала свою позицію стосовно заперечень відповідача на відповідь на відзив.
16.04.2026, позивачем було подано до суду заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просить доповнити предмет позову по господарській справі №922/274/26 до Садівницького товариства "Салтівські сади" пунктом 6, який викласти в наступній редакції: "Визнати недійсним рішення зборів уповноважених, яке оформлено протоколом № 31 від 01.03.2026 року."
05.05.2026 відповідач подав до суду заяву про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, в яких, крім іншого, зазначив, що вимога про визнання недійсним протоколу № 31 від 01.03.2026 ґрунтується на інших фактичних обставинах, має самостійний предмет доказування та виникла після відкриття провадження у справі, тобто має інші підстави. За таких умов, на думку відповідача, така вимога не може бути предметом зміни позову, а підлягає заявленню виключно шляхом подання окремої позовної заяви. Відтак, відповідач вважає, що заява позивача про зміну предмета позову є проявом зловживання процесуальними правами та спрямована на підміну предмета спору.
07.05.2026 позивач надав до суду додаткові пояснення, в яких не погодився з позицією відповідача та зазначив, що у даному випадку відсутня одночасна зміна предмета та підстав позову.
Ухвалами Господарського суду Харківської області від 07.05.2026 у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі №922/274/26 відмовлено, а також відмовлено у задоволенні клопотання Садівницького товариства "Салтівські сади" про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами.
Протокольною ухвалою господарського суду від 07.05.2026 підготовче провадження у справі № 922/274/26 закрито; розгляд справи по суті призначено на 09.06.2026 о 14:00.
Протокольною ухвалою господарського суду від 09.06.2026 у судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 18.06.2026 до 14:10.
Присутня у судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов.
Представники відповідача проти позову заперечували на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву, та просили відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Як вказує позивач - ОСОБА_1 , під час ознайомлення з матеріалами справи № 643/6976/25 за цивільним позовом Садівницького товариства "Салтівські сади" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка перебуває у провадженні Салтівського районного суду м. Харкова, вона ознайомилась, зокрема, з наступними документами:
- рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 25 від 24.02.2019;
- рішенням зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 26 від 23.02.2020;
- рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 27 від 21.03.2021;
- рішення загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 28 від 30.03.2023;
- рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади", яке оформлено протоколом № 29 від 25.02.2024;
- рішенням засідання правління СТ "50 років Жовтня", яке оформлено протоколом № 2 від 27.03.2022, яким було затверджено розмір членських внесків.
Дослідивши вищевказані документи, позивач дійшла висновку, що при підготовці до проведення загальних зборів та безпосередньо при проведенні було грубо порушено вимоги Статуту відповідача - Садівницького товариства "Салтівські сади" і чинного законодавства України щодо їх організації та проведення. Саме це стадо підставою для звернення до суду з позовом про визнання вищевказаних рішень недійсними..
Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" були визначені розміри членського внеску, вступних внесків за переоформлення садових ділянок, додаткових внесків, вирішені питання щодо стягнення заборгованості за минулі періоди.
Зокрема, рішенням зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 26 від 23.02.2020 вирішено:
"п. 3. Затвердити на 2020 рік: членський внесок від площі дільниці в розмірі 3,43 грн за 1 кв.м;
а також:
п. 7. Заборгованість по сплаті членських внесків за попередні роки з 2007 по 2019 роки сплачувати в розмірі членських внесків, затверджених на 2020 рік - 3,43 грн за 1 кв.м площі ділянки".

Рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 27 від 21.03.2021 вирішено:
"по сьомому питанню: З урахуванням кошторису розмір членських внесків на одного члена СТ складає 3,58 грн за 1 кв.м земельної ділянки".

Рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 28 від 30.03.2023 вирішено:
"по восьмому питанню: З урахуванням кошторису розмір членських внесків на одного члена СТ складає 4,53 грн за 1 кв.м земельної ділянки".

Рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади", яке оформлено протоколом № 29 від 25.02.2024 вирішено:
"по п`ятому питанню: Згідно з проектом річного кошторису на 2024 рік розмір членських внесків за 1 кв.м площі земельної ділянки складає 4,89 грн".

Рішенням загальних зборів уповноважених членів СТ "Салтівські сади" (до перейменування СТ "50 років Жовтня"), яке оформлено протоколом № 25 від 24.02.2019 вирішено:
"п. 5: Затвердити на 2019 рік членський внесок у розмірі 3,26 грн за 1 кв.м площі ділянки."

Отже, як вказує позивач щодо прийняття вищевказаних рішень, не було проведено жодних загальних зборів, проводились виключно збори уповноважених членів.
Разом з тим, цими зборами вирішувались питання, що підлягають (згідно зі Статутом СТ "Салтівські сади") вирішенню загальними зборами.
Як вбачається з Протоколу № 26 зборів уповноважених членів СТ від 23.02.2020, такий розмір внеску (3,43 грн за 1 кв.м) був затверджений лише на 2020 рік. Цим же протоколом було прийнято рішення (п. 7) стягувати заборгованість за 2007-2019 роки за ставкою 2020 року.
На переконання позивача, таке рішення загальних зборів є незаконним, оскільки воно погіршує становище члена товариства, застосовуючи до старих боргів нову, вищу ставку.
Позивач зазначає, що загальні збори не мають повноважень заднім числом змінювати розмір фінансових зобов`язань членів товариства у бік збільшення. Це порушує фундаментальний принцип правової визначеності, адже член товариства, маючи борг за певний рік, повинен розраховувати на сплату за ставкою, чинною саме в тому році. Застосування нової ставки є, по суті, прихованою санкцією, не передбаченою ні Статутом, ні законом.
Згідно з протоколами (№ 26 від 23.02.2020, № 27 від 21.03.2021, № 28 від 30.04.2023), проводились збори уповноважених. Разом з тим, в усіх редакціях Статуту позивача наявна повна відсутність порядку обрання (делегування) цих уповноважених.
Статут 2006 року (як і подальші редакції) лише констатує пропорцію "1 від 7", але не відповідає на критичні питання:
1. Хто і за яким принципом формує групи членів ("сімки") для обрання свого представника?
2. Яка процедура проведення зборів цих груп?
3. Як відбувається висунення кандидатів та голосування за уповноваженого?
4. Яким документом (протоколом) фіксується факт обрання та повноваження уповноваженого?
Відсутність цієї процедури, на думку позивача, є прямим порушенням вимог статті 15 Закону "Про кооперацію", яка передбачає, що порядок обрання уповноважених має визначатися саме статутом. Судова практика Верховного Суду послідовно кваліфікує таку прогалину як грубе порушення корпоративних прав членів кооперативу, що є самостійною та достатньою підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих такими зборами уповноважених.
Статут 2016 року зберіг норму представництва "один уповноважений від семи членів садівницького товариства", але так само не визначив механізм їх легітимного обрання.
Статут в редакції від 30.04.2023, затверджений після перейменування Товариства на "Салтівські сади" містить пункт 1.6, який прямо зазначає, що Товариство керується Законом "Про кооперацію".
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про кооперацію": "Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу."
Проте, як вказує позивач, жоден зі Статутів не містить ані порядок делегування повноважень, ані механізм добору таких уповноважених. Це означає, що усі рішення, прийняті зборами уповноважених з 2006 року (зокрема, про затвердження розмірів членських внесків, обрання правління, затвердження кошторисів), є неправомірним. Це стосується зокрема:
1. Рішення зборів уповноважених членів від 24.02.2019, протокол № 25. Дане рішення встановлювало членський внесок на 2019 рік, а також право стягувати заборгованість по членських внесках за період з 2007 по 2018 рік по тарифу 2019 року. Разом з тим, дане рішення також протирічить строкам позовної давності, оскільки передбачає стягнення за період понад 10 років.
2. Протокол № 26 від 23.02.2020. Згідно протоколу були присутні уповноважені члени в кількості 72 особи. Разом з тим, виходячи з розрахунку, що зазначений в статуті 72 особи можуть представити загальну кількість 72*7 = 504 осіб. Проте, членів товариства 698 осіб. А відтак, твердження про наявність 100% голосів є хибним.
Цим протоколом також встановлювався членський внесок на 2020 рік, а також право стягувати заборгованість по членських внесках за період з 2007 по 2019 рік по тарифу 2020 року.
3. Протокол № 27 від 21.03.2021, № 28 від 30.04.2023. Цими протоколами встановлювався членський внесок на відповідні періоди.
4. Протокол № 29 від 25.02.2024. Лише в цьому протоколі було винесене питання затвердження списку уповноважених членів СТ, проте за таке "затвердження" голосували саме "уповноважені", що протирічить чинному законодавству.
Цим протоколом також встановлювався членський внесок на відповідний період.
Отже, як вказує позивач, усі рішення зборів, які оформлені протоколом, проводились за участю уповноважених осіб, проте уповноважені учасники яких не були обрані належним чином, а відтак такі рішення не можуть бути законними та належними.
Крім того, розмір членських внесків на 2022 рок взагалі був затверджений.
Протоколом № 2 засідання правління СТ "50 років Жовтня" від 27.03.2022.
Разом з тим, до компетенції правління садівницького товариства (п. 5.8 Статуту 2016 року) не відноситься право встановлення розмірів вступного, членського і цільових внесків та термінів їх сплати.
Дане питання відноситься до виключної компетенції (п. 5.2.1 Статуту 2016 року) загальних зборів (зборів уповноважених) членів садівницького товариства.
Таким чином, на 2022 рік членські внески були протиправно встановлені на засіданні правління, а не загальними зборами.
Крім того, в статуті 2023 року прямо зазначено:
"Пункт 4.7.12 надає члену товариства право "надавати уповноваженій особі члену садівницького товариства своє право голосувати, а також бути уповноваженою особою на загальних зборах (зборах уповноважених) членів садівницького товариства".
Пункт 6.3 встановлює протилежне: "Кожний член садівницького товариства чи уповноважений має один голос, і це право не може бути передано іншій особі".
Вищевикладене, на думку позивача, створює правову невизначеність. З одного боку, існує інститут "уповноважених" (представників від груп), який є нелегітимним через відсутність процедури їх обрання. З іншого боку, з`являється інститут "уповноваженої особи" (представника за довіреністю), який є нелегітимним через пряму суперечність із законом та іншою нормою статуту.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідач у справі - Садівницьке товариство "Салтівські сади" (до зміни назви - Садівницьке товариство "50 років Жовтня") зареєстроване 30.03.1995, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до п. 1.1 Статуту СТ "Салтівські сади" (у редакції 2006 року), Садівницький кооператив "50 РОКІВ ЖОВТНЯ" створений його засновниками на добровільних засадах у відповідності з чинним законодавством, на підставі рішення установчих зборів.
Згідно з п.п. 3.2 Статуту (редакція 2006 року), прийом громадян до членів Товариства здійснюється на підставі заяви на ім`я голови й проводиться на засіданні правління в присутності чоловіка) чоловік і жінка). Рішення правління оформлюється протоколом.
Відповідно до пп. В) п. 3.8 Статуту (у редакції 2006 року), члени садівницького Товариства зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок, вступні, членські та цільові внески в розмірах і терміни установлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів садівницького товариства.
Відповідно до п. 1.1 Статуту СТ "Салтівські сади" (у редакції 2016 року), Товариство створено його засновниками на добровільних засадах у відповідності із чинним законодавством на підставі рішення установчих зборів. Утворено та зареєстровано в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність неприбуткової організації.
Згідно з п. 1.6 Статуту, садівницьке товариство у своїй діяльності керується своїм Статутом, Земельним кодексом України та іншими законодавчими актами України.
Пунктом 3.2 Статуту встановлено, що прийом в члени Товариства проводиться за письмовою заявою особи, що вступає. Рішення приймається на протязі одного місяця з дня подання заяви. Особа, що вступає вважається членом товариства при позитивному рішенні правління після сплати вступних та/або благодійних, членських і цільових внесків. Рішення правління оформлюється протоколом.
Відповідно до Заяви ОСОБА_1 від 25.03.2012, протоколу № 2 засідання правління СТ "50 років Жовтня" від 25.03.2012, позивачка є членом Садівницького товариства та за нею закріплено земельну ділянку 80 квартал 8.
На підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 5161338, виданого реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку АДРЕСА_2 , з кадастровим номером 6310137500:08:003:0538. Загальна площа земельної ділянки 80 квартал 8 складає 0,0594 га.
Оскільки ОСОБА_1 є членом СТ "Салтівські cади", то відповідно до Статуту Товариства, вона зобов`язана своєчасно сплачувати земельний податок, внески за енергопостачання, вступні, членські та цільові внески, розмір яких визначений чинним законодавством України, та рішеннями зборів уповноважених членів Садового товариства "50 років Жовтня", викладених та затверджених в протоколах № 25 від 24.02.2019, № 26 від 23.02.2020, № 27 від 21.03.2021, № 2 від 27.03.2022, № 28 від 30.04.2023, № 29 від 25.02.2024.
У зв`язку із заборгованістю позивача по сплаті членських внесків за 2015-2021 роки, Садівницьке товариство "Салтівські сади" вимушено було звернутися до Салтівського районного суду міста Харкова із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 643/6976/25).
При цьому, ОСОБА_1 в добровільному порядку сплатила заборгованість за період 2022-2024 роки у розмірі 8204 гривень (2608 +2691+2905) (платіжна інструкції № 5 від 28.02.2025), в якій чітко визначила призначення платежу за кожен рік окремо, тобто визнала встановлений розмір членських внесків та правомірність прийнятих зборами уповноважених членів рішення. Ця обставина повністю спростовує тверження позивачки , що вона не обізнана із розміром членських внесків та не згодна з ними.
Щодо відсутності повноважень у зборів уповноважених членів на прийняття рішень, суд зазначає наступне.
На сьогодні відсутній чіткий правовий механізм, який регулює діяльність садівничих товариств.
Відповідно до Закону України "Про об`єднання громадян", садівничі товариства є добровільними громадськими об`єднаннями для організації колективного саду та городництва і створення умов для культурного проведення вільного часу на земельних ділянках та мають бути зареєстровані в органах державної влади як юридичні особи, які користуються правами і виконують відповідні обов`язки, пов`язані з їхньою діяльністю, а також мають самостійний баланс.
Садівничі товариства мають повну господарську самостійність у впроваджені своєї діяльності і покривають свої витрати за рахунок внесків членів товариств.
Водночас, згідно із статтею 2 Закону України "Про кооперацію", кооператив юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.
Основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його Статут.
Згідно зі статтею 8 Закону України "Про кооперацію", статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.
Відповідно до ст.15 Закону України "Про кооперацію", вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.
У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.
Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.
Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.
Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.
Так, згідно з п. 1.1 Статуту СТ "Салтівські сади" (в редакції 2016 року), садівницьке товариство розбито на 698 ділянок, власниками (користувачами) яких є члени товариства.
Згідно з п. 1.1 Статуту СТ "Салтівські сади" (в редакції 2023 року), засновниками садівницького товариства "Салтівські сади" є шістсот три члена цього товариства.
Відповідно до п. 2.9 Статуту (в редакції 2016 року), статут садівницького товариства приймається загальними зборами (зборами уповноважених) членів садівницького товариства.
Пунктом 3.3 Статуту встановлено обов`язок громадян, а також спадкоємців, прийнятих в члени садівницького Товариства сплатити вступний і членський внески, розмір яких затверджується рішенням щорічних загальними зборів (зборів уповноважених) членів садівницького товариства.
Згідно з п. 3.8.3 Статуту, члени садівницького Товариства зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок, плату за використану електроенергію, вступні, членські та цільові внески в розмірах і терміни установлені загальними зборами (зборами уповноважених) членів садівницького товариства.
Відповідно до п. 5.2 Статуту, вищим органом управління садівницького товариства є загальні збори (збори уповноважених), які для керівництва діяльністю обирають правління (не менше семи членів садівницького товариства).
У разі коли з організаційних причин (значну чисельність членів товариства) проведення загальних зборів членів товариства неможливе для рішення питань, що ставляться до ведення загальних зборів, скликаються збори уповноважених.
Норми представництва для участі в зборах уповноважених складають один уповноважений від семи членів садівницького товариства.
Загальні збори (збори уповноважених) членів садівницького товариства приймають Статут садівницького товариства, вносять до нього зміни та доповнення, встановлюють розміри вступного, членського й цільових внесків та терміни їхньої сплати, затверджують дохідно-видатковий кошторис (п. 5.2.1 Статуту).
Відповідно до п. 5.3 Статуту, загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.
Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.
Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах (п. 5.4 Статуту).
Аналогічні положення містяться і у Статуті СТ "Салтівські сади" (в редакції 2023 року) у п.п. 6.2, 6.3, 6.4 Статуту СТ "Салтівські сади" (в редакції 2023 року).
Отже, для вирішення питань, що ставляться до ведення загальних зборів, зважаючи на значну чисельність членів товариства, скликалися збори уповноважених, що передбачено, як вимогами Закону України "Про кооперацію", так і положенням Статутів, протоколів за відповідний рік.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ГПК України).
За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З огляду на положення процесуального закону (зокрема, статті 236, 237, 267, 270, 282, 301, 315 ГПК України) суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 28).
Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/211/22 зазначив, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів членів кооперативу можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення члена кооперативу можливості взяти участь у загальних зборах; порушення рішенням загальних зборів прав чи законних інтересів члена.
Однак не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.
Для визнання недійсними рішень загальних зборів кооперативу повинен бути доведеним факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів члена кооперативу (позивача).
Вирішуючи питання про захист порушеного права, суд має враховувати інтереси і самого кооперативу і його інших членів, крім позивача, тобто дотримуватися балансу інтересів членів кооперативу і самого кооперативу.
Тому важливо встановити не абстрактне, а конкретне порушене право чи інтерес члена кооперативу для його співставлення з інтересами інших членів та кооперативу, які можуть бути порушені визнанням недійсним ухваленого рішення.
Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 910/6685/21.
Також, у постанові Верховного суду від 09.02.2022 у справі № 916/3828/20, зазначено: 
"за результатом вирішення даного спору шляхом визнання недійсними оспорюваних пунктів статуту відповідача не мають бути спричинені безпосередні негативні наслідки для інших членів кооперативу, адже фактично із порядком визначення (розрахунку) розміру членського внеску не погоджуються лише позивачі, якими не доведено, що внаслідок затвердження нової редакції, зокрема оспорюваних пунктів, по відношенню до них настали будь-які обмеження (пункт 5.19); 
у разі незгоди з рішенням уповноважених членів кооперативу щодо його діяльності, позивачі як асоційовані члени кооперативу, не позбавлені права приймати участь у загальних зборах та ставити на обговорення питання щодо складу внесків для асоційованих членів кооперативу, втім, лише якщо це буде узгоджуватись зі статутом кооперативу. В іншому разі, задоволення позову виключно з підстав неповідомлення позивачів про проведення загальних зборів, на яких були затвердження оспорювані пункти статуту, може знівелювати юридичні підстави для здійснення кооперативом господарської діяльності, що створить юридичну невизначеність як для самого ДБК "Золоті ключі", так й для всіх інших членів кооперативу (пункт 5.20)".
Верховний Суд зазначає, що такий підхід до вирішення подібних корпоративних спорів є усталеним і його послідовно дотримуються господарські суди під час вирішення спору щодо оскарження рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичних осіб. Визначальним для задоволення такого позову є наявність ознак порушення оскаржуваним рішенням прав та інтересів позивача.
Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що у статуті Товариства відсутній детальний порядок обрання уповноважених.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про кооперацію", кількість членів, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування визначаються статутом.
Водночас, вимоги чинного законодавства не встановлюють вичерпного переліку процедурних елементів, які мають бути описані; не містять санкції у вигляді автоматичної недійсності рішень у разі неповної деталізації.
Пунктом 6.1.Статуту Товариства передбачений принцип представництва: один уповноважений від семи членів.
Таким чином, вимога закону про визначення порядку делегування реалізована шляхом встановлення принципу представництва.
При цьому, позивачем не надано доказів стосовно того, що їй було відмовлено у праві брати участь у формуванні уповноважених, що вона не могла бути обраною або склад уповноважених є фіктивним, а результати голосування були сфальсифіковані.
Відсутні докази також щодо неправомірного формування представництва та порушення кворуму.
З огляду на викладене, позивачем не доведено порушення її прав та інтересів.
Водночас, в порушення принципів забезпечення балансу інтересів та недопущення зловживання правом визнання недійсними всіх рішень за період з 2019 по 2024 роки призведе до повного блокування господарської діяльності товариства та прямо порушить законні інтереси більшості його членів, які сумлінно сплачували внески за ці періоди та щодо яких зазначеними рішеннями вирішувалися інші питання.
Так, ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою вих. № 1/25 від 23.01.2025, щодо реструктуризації боргу та сплати заборгованості за 2012-2025 роки.
У зазначеному листі позивач прямо визнає наявність заборгованості по членських внесках та пропонує укласти угоду про реструктуризацію.
Тобто позивач підтверджує існування зобов`язання щодо обов`язку сплати внесків; необхідність врегулювання боргу, що суперечить її поточній позиції про нібито незаконність рішень щодо встановлення внесків.
При цьому, у листі від 23.01.2025 позивач не заявляє про незаконність зборів та не заперечує щодо повноважень органів управління та легітимність протоколів.
Крім того, як вже було встановлено,що позивач у добровільному порядку сплатила заборгованість по членських внесках за 2022-2024 роки, що підтверджується платіжною інструкцією № 5 від 28.02.2025, в якій у призначенні платежу чітко визначені періоди та суми членських внесків, які відповідають спірним рішенням відповідача.
Тобто, позивачем фактично визнано обов`язок зі сплати внесків.
Позивач, з моменту прийняття у члени товариства безперервно користувалася правами члена кооперативу, не оскаржувала жодного рішення у момент їх прийняття та не заявляла про відмову від членства.
Отже, добровільне виконання ОСОБА_1 рішення органу управління свідчить про прийняття його наслідків та відсутність порушеного права.
Твердження позивача про те, що сплата внесків здійснювалася нею в умовах реальної загрози відключення її ділянки від електропостачання, суд вважає безпідставними, оскільки згідно з архівними даними і бухгалтерським обліком, з моменту вступу ОСОБА_1 в члени СТ і передачі їй у користування земельної ділянки 80 квартал 8 її ділянка ніколи не була підключена до електромережі садівницького товариства. А тому "реальної загрози відключення її земельної ділянки від електропостачання" не існувало. Оскільки її ділянка не має дротів СТ, ніякого тиску бути не могло. Це доводить, що її оплата внесків була добровільною, а отже - вона визнала законність їх нарахування на той момент.

Щодо затвердження загальними зборами уповноважених членів розміру членських внесків за попередні періоди, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 12, 15 Закон України "Про кооперацію", член кооперативу зобов`язаний сплачувати внески; вищим органом управління є загальні збори.
Отже, встановлення (у тому числі уточнення або коригування) розміру внесків належить до виключної компетенції загальних зборів (зборів уповноважених).
Аналогічні положення відображені в редакціях Статутів СТ "Салтівські сади".
Позивач обґрунтовує свою позицію тим, що збільшення внесків за попередні періоди нібито протирічать строкам позовної давності.
Водночас, строки позовної давності не є застосовними до дискреційних прав загальних зборів (зборів уповноважених) вирішувати питання щодо затвердження(коригування ) розміру внесків за попередні періоди.
При цьому строки позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості, встановлені чинним законодавством в силу відсутності повноважень не можуть бути змінені відповідачем.
Крім іншого, Закон України "Про кооперацію" не містить прямої заборони на затвердження додаткових внесків після завершення певного фінансового року та не встановлює імперативної вимоги щодо їх виключно попереднього затвердження.
Щодо затвердження розміру членських внесків на 2022 рік Протоколом № 2 засідання правління від 27.03.2022 суд зазначає наступне.
На момент запланованого проведення загальних зборів (березень 2022 року) м. Харків перебувало під постійними обстрілами внаслідок повномасштабного вторгнення РФ. Ці обставини унеможливили проведення масових зібрань. Правління діяло в стані крайньої необхідності для забезпечення життєдіяльності СТ "Салтівські сади" та запобігання ще більшої шкоди інтересам усіх членів.
При цьому, рішення правління було згодом підтверджено (ратифіковано) на перших же можливих загальних зборах уповноважених 30.04.2023 року. Це усунуло первісний процедурний недолік та підтвердило волю колективного органу управління.
Тобто рішення правління в подальшому не було скасоване зборами, члени товариства сплачували внески, включаючи і ОСОБА_3 , яка повністю сплатила членські внески за 2022 рік, кошти використовувалися на забезпечення діяльності кооперативу, що свідчить про фактичне схвалення рішення вищим органом шляхом конклюдентних дій.
Рішення зборів уповноважених, оформлені протоколами № 28 від 30.04.2023 № 29 від 25.02.2024 нотаріально посвідчені, що свідчить про дотримання вимог щодо оформлення рішень, автентичність підписів та повноважень підписантів та відповідно належності доказів прийняття відповідних рішень.
Крім того, з пояснень відповідача вбачається, що в 2026 році на алеї, де розташована земельна ділянка позивача, в застосунку Viber в групі "7-8кв.8ал.электро" проводилося обговорення і висування уповноважених на збори уповноважених. При цьому, ОСОБА_1 особисто брала участь в голосуванні за уповноважених. Вона сприйняла систему, висловила своє волевиявлення, проголосувала "проти". ЇЇ голос враховано в протоколі дільничних зборів від 24.01.2026. Скріншоти підтверджують результати голосування. Вона не може одночасно казати, що "система уповноважені + Viber" незаконна, і при цьому користуватися цією системою для вираження своєї волі. Вона визнала легітимність дільничних зборів своєю участю в них.
Отже, позивачем не доведено наявності порушення її прав чи законних інтересів, не встановлено істотних порушень порядку прийняття оспорюваних рішень, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між наведеними доводами та будь-якими негативними наслідками для неї. Навпаки, матеріали справи підтверджують добровільне часткове виконання позивачем рішень органів управління, що свідчить про фактичне прийняття їх правових наслідків.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів
Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також визначено вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності.
З урахуванням наведеного, оцінивши всі подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Разом із тим, відповідачем у справі було заявлено про застосування позовної давності.
Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Таким чином, за змістом названих норм позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , підстави для застосування позовної давності у даному випадку відсутні, а тому заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає.
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви суд покладає на позивача. Проте, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати не підлягають фактичному стягненню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 1, 4, 13, 20, 73-80, 86, 123, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Садівницького товариства "Салтівські сади" (пр.Тракторобудівників, буд. 79, м. Харків, 61120; код ЄДРПОУ 22720700) про визнання недійсними рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України. 
Повне рішення складено "29" червня 2026 р. 

Суддя		Н.М. Кухар