СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1427/26

пр. № 2/759/6311/26
10 червня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Петренко Н.О.
за участю секретаря судових засідань Чумак В. А.
представника позивача Мітріцан Н. І.
відповідача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Мітріцан Наталія Іванівна, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та встановлення факту самостійного утримання дитини,
ВСТАНОВИВ :

І. Зміст позовних вимог.
Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити місце проживання дитини з батьком та встановити факт самостійного утримання та опікування сина батьком. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 05.12.2024. Починаючи з середини листопада 2025 року малолітній син проживає разом із батьком, який самостійно забезпечує його виховання, навчання, медичний догляд та розвиток. Відповідачка свідомо та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не бере участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться його здоров`ям, побутом та навчанням, веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем та притягувалася до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідачка без поважних причин не надала згоди на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2026 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
10.06.2026 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.
ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що малолітній син сторін тривалий час проживає разом із батьком, при цьому відповідачка участі у вихованні дитини не бере, належної батьківської турботи не виявляє. Зазначила, що дитина не бажає проживати разом із матір`ю. Також вказала, що відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. На запитання суду пояснила, що дитина проживає разом із батьком останні два роки, при вирішенні питання щодо місця проживання дитини враховувалася її думка.
Відповідач проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що, на її думку, син проживає разом із батьком лише близько шести місяців. Вказувала, що з боку батька дитини та його матері щодо неї здійснювався психологічний тиск, який вона спочатку не усвідомлювала. Зазначила, що піклувалася про сина настільки, наскільки мала можливість, та не погоджувалася з його переїздом до батька. На запитання суду повідомила про умови свого проживання, обставини притягнення до адміністративної відповідальності та наявність боргових зобов`язань. При цьому підтвердила відсутність будь-яких документів, які б підтверджували її твердження щодо психічного захворювання батька дитини. Також пояснила, що не працює з 2005 року та не зверталася до позивача з вимогами про надання коштів на утримання дитини в період її проживання разом із матір`ю.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (серія НОМЕР_1 ).
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2024 (справа № 759/21717/24). 
Малолітній ОСОБА_3 з листопада 2025 року фактично проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою для дитини створено належні житлово-побутові умови для проживання та всебічного розвитку, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 08.04.2026, складеним Службою у справах дітей та сім`ї. 
Родина батька на обліку як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, не перебуває (довідка Центру ССД від 12.03.2026).
Батько працевлаштований, має стабільний дохід та уважно ставиться до виховання сина. 
Згідно з характеристикою Ірпінського академічного ліцею «Мрія», малолітній ОСОБА_3 забезпечений усім необхідним для навчання, має охайний вигляд, батько регулярно цікавиться його успішністю. Натомість матір ліцей не відвідує належним чином, а під час випадкової зустрічі у навчальному закладі син відмовився спілкуватися з матір`ю. 
Відповідно до медичних даних КНП «Ірпінський міський ЦПМСД» від 11.03.2026, дитину до лікаря супроводжує виключно батько. 
Судом також досліджено умови за місцем фактичного проживання відповідачки ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 ). Згідно з Актом обстеження від 03.03.2026 та листом КНП «Центр надання соціальних послуг» від 02.03.2026 № 146, помешкання перебуває в незадовільному (аварійному) технічному стані: комунікації, опалення та електропостачання відсутні, холодильник вимкнений, продукти харчування відсутні, у кімнатах знаходяться коробки з речами. 
За інформацією Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 24.03.2026, ОСОБА_1 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна у супермаркетах), характеризується агресивною, зухвалою та неналежною поведінкою у побуті та під час спілкування з правоохоронцями. Вона не працевлаштована, має значні борги за кредитними зобов`язаннями та ЖКП. 
Орган опіки та піклування Святошинської РДА надав суду письмовий висновок № 107-4529 від 18.05.2026, у якому зазначив про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо її сина, оскільки встановлено факт свідомого ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Відповідно до частин 5, 6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Вказаний висновок суд вважає обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться життям, здоров`ям, успіхами, повністю самоухилилася від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно висновку Служби у справах сім`ї та дітей Святошинської РДА прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_3 .
Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини: відповідно до положень ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Враховуючи, що на момент розгляду справи та ухвалення рішення малолітній ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вже досяг 14-річного віку та самостійно визначив своє місце проживання з батьком, про що також свідчить його фактичне проживання з ним з листопада 2025 року, додаткове судове регулювання та визначення місця проживання дитини в судовому порядку є недоцільним, оскільки це право реалізоване дитиною безпосередньо за законом. Спору щодо фактичного проживання дитини між сторонами на момент розгляду справи немає. Тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.
Щодо позовної вимоги про визначення факту самостійного утримання сина батьком та одноособового опікування суд зазначає, що встановлення факту позбавлення матері батьківських прав вже тягне за собою покладення на батька одноособової відповідальності за виховання й утримання дитини. Окреме ухвалення рішення про встановлення такого факту в порядку позовного провадження разом із позбавленням прав не передбачено чинним процесуальним законодавством як самостійний спосіб захисту, оскільки цей юридичний стан повністю охоплюється першою вимогою. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити, що є підставою для часткового задоволення позову.
Керуючись ст.150, ч.1 ст.152, ч.1 ст.164, 166,180,182,183,191 Сімейного кодексу України 76- 79, 81, 130, 259, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.
Суддя Н.О. Петренко