ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 641/5570/21
Номер провадження 22-ц/818/2586/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2025 року в складі судді Назаренко О.В. по справі № 641/5570/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,
В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.
Позовна заява мотивована тим, що 02 листопада 2006 року між ВАТ «Всеукраїнським Акціонерним Банком» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 359, відповідно до умов якого банк надав позичальниці грошові кошти в розмірі 38 000,00 доларів США зі строком повернення до 02 листопада 2021 року. 26 листопада 2008 року до кредитного договору укладено додаткову угоду, якою визначено процентну ставку у розмірі 16,5% річних. 
У забезпечення вказаного кредитного договору також було укладено іпотечний договір, посвідчений 03 листопада 2006 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Середенко Н.В. за реєстровим № 1962, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . 
Крім того, у якості забезпечення зобов`язань позичальника банком було укладено договори поруки від 02 та 03 листопада 2006 року з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , за якими поручителі солідарно відповідають за договірні кредитні зобов`язання Позичальника.
У межах процедури ліквідації банку 22 листопада 2018 року між банком в особі Фонду гарантування вкладів та ОСОБА_4 було укладено договір № 33391 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 359 та всіма договорами забезпечення до нього. Надалі 19 грудня 2018 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 свої права за тими ж договорами в порядку відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором.
Відповідачкою ОСОБА_1 на погашення кредиту були здійснені платежі ОСОБА_4 03 січня 2019 року, 05 лютого 2019 року, 02 березня 2019 року, 04 квітня 2019 на загальну суму 40 000,00 грн, проте вони сплачені неналежному кредитору, оскільки 19 грудня 2018 року відбулась заміна кредитора з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , про що 21 грудня 2018 року останнім було повідомлено позичальника та поручителів. 
Здійснені відповідачкою платежі ОСОБА_5 від 09 лютого 2021 року та 09 березня 2021 року на загальну суму 20 000,00 грн також сплачені неналежному кредитору внаслідок відступлення ОСОБА_5 права вимоги на користь ТОВ «Аналітик Фінанс», про що ТОВ «Аналітик Фінанс» 22 січня 2021 року було повідомлено позичальницю та поручителів.
Таким чином, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було зараховано лише платежі ОСОБА_4 за період до повідомлення позичальника та поручителів про відступлення прав ОСОБА_5 , а саме платежі від 28 листопада 2018 року та 07 грудня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн, а також платежі на користь ТОВ «Аналітик Фінанс», здійснені за період з 09 квітня 2021 року по 01 серпня 2022 року на загальну суму 204 500,00 грн. Загалом сплачено належним кредиторам 224 500,00 грн, які спрямовано на відшкодування заборгованості зі сплати пені в сумі 68 217,06 грн та штрафу в сумі 156 282,94 грн.
Вказало, що заборгованість позичальниці складає: сума тіла - 9068,17 доларів США, відсотки - 4703,73 доларів США, штраф 733 866,68 грн, 3% річних 648,60 доларів США.
Просило, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог та про зміну підстав позову, стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за тілом кредиту - 9068,17 доларів США, за відсотками за користування кредитом - 4703,73 доларів США, штраф 733 866,68 грн та 3% річних - 648,60 доларів США, вирішити питання щодо судових витрат.
ОСОБА_1 подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що станом на дату відступлення боргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» 22 листопада 2018 року вона мала заборгованість у розмірі: 9068,17 доларів США за тілом кредиту, 179,34 доларів США за відсотками, 22 930,31 грн за неустойкою, всього 279 677,02 грн, що підтверджується листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку від 10 липня 2019 року. У розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, зазначена лише одна сума погашення кредиту після дати відступлення боргу банком, а саме 10 000,00 грн від 03 січня 2019 року, проте вона після 22 листопада 2018 року здійснила 25 платежів. Вона сумлінно виконувала свої обов`язки та щомісячно сплачувала 10 000,00 грн в рахунок погашення боргу, змінюючи отримувача після належного повідомлення про заміну кредитора. 13 липня 2022 року вона повідомила ТОВ «Аналітик Фінанс» про намір достроково погасити в повному обсязі свої боргові зобов`язання за кредитним договором та 01 серпня 2022 року сплатила 44 500,00 грн в остаточний розрахунок. Таким чином, в період з 22 листопада 2018 року по 01 серпня 2022 року вона сплатила борг за кредитним договором у повному обсязі у сумі 284 500,00 грн, внаслідок чого договір припинив свою дію. Також у розрахунку заборгованості безпідставно зазначена заборгованість за відсотками та пеня за їх несвоєчасну сплату, оскільки відповідно до п. 2.2. договору № 33391 від 22 листопада 2018 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до нового кредитора не переходить право на нарахування процентів за користування кредитними коштами. Правових підстав для нарахування та стягнення пені немає, оскільки у розрахунку не враховані усі її платежі за кредитним договором, а також обставини, встановлені рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року по цивільній справі №641/3345/19 щодо невручення їй повідомлень про заміну кредитора.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2025 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Аналітик Фінанс» відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що борг відповідачкою погашено в повному обсязі.
На вказане судове рішення 25 січня 2025 року через систему «Електронний Суд» ТОВ «Аналітик Фінанс», до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду – скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково погодився із твердженнями відповідачки, що вона отримала повідомлення про відступлення права вимоги лише у березні 2021 року, тоді як ним були надані докази щодо направлення їй повідомлення одразу після відступлення права вимоги від ОСОБА_5 , а саме 22 січня 2021 року. Відповідачка здійснювала платежі на користь ОСОБА_4 у січні-квітні 2019 року, коли вже була повідомлена про заміну старого кредитора ОСОБА_4 на нового кредитора ОСОБА_5 згідно договору від 19 грудня 2018 року. Аналогічно у лютому та березні 2021 року вона сплачувала ОСОБА_5 , тоді як 18 січня 2021 року ОСОБА_5 було відступлено право вимоги на користь ТОВ «Аналітик Фінанс». Судом безпідставно вказано, що відповідачка сплатила з 22 листопада 2018 року по 01 серпня 2022 року 284 500, 00 грн на погашення боргу за кредитним договором, з урахуванням того, що 72 000,00 грн були сплачені в рахунок виконання договору оренди між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що не має жодного відношення до кредитної заборгованості. За договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 359 до нового кредитора не переходить право на нарахування саме процентів за користування кредитними коштами, а не заходів відповідальності.
23 березня 2026 року від представника позивачки адвоката Камбулатова І.П. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін. Відзив мотивовано тим, що розмір заборгованості станом на дату відступлення боргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_4 22 листопада 2018 року складав 279 677,02 грн. У листопаді 2018 року ОСОБА_4 на особистій зустрічі повідомив ОСОБА_1 про те, що щомісячна сплата боргу його не цікавить, а цікавить квартира, яка є предметом іпотеки. Після чого ОСОБА_1 продовжувала щомісячно сплачувати необхідні платежі на картковий рахунок ОСОБА_4 , у період з 28 листопада 2018 року по 04 квітня 2019 року загалом на суму 60 000,00 грн. У квітні 2019 року їй стало відомо, що право власності на належну їй квартиру зареєстровано за ОСОБА_5 у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. З приводу зазначених обставин вона звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію та визнання протиправним рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 як новий власник квартири намагався виселити її та членів її сім`ї, вона змушена була орендувати у нього спірну квартиру до вирішення спору в суді та поновлення її права власності. У рахунок орендної плати нею було перераховано ОСОБА_5 72 000,00 грн. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року по цивільній справі № 641/3345/19 її позовні вимоги були задоволено частково та визнано протиправним і скасовано рішення про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 та запис про право власності. Жодних повідомлень про відступлення права вимоги ОСОБА_4 ОСОБА_5 вона не отримувала, що підтверджується відповідями АТ «Укрпошта» та встановлено вказаним рішенням суду у справі № 641/3345/19. Після цього вона продовжувала сплачувати ОСОБА_5 щомісячні платежі за кредитом, а саме 09 лютого 2021 року та 09 березня 2021 року сплатила по 10 000,00 грн. 10 березня 2021 року вона отримала від ТОВ “Аналітик Фінанс” листа від 09 березня 2021 року, яким їй було повідомлено про те, що з 18 січня 2021 року воно є новим кредитором. Надалі вона сплачувала платежі товариству і за період з 09 квітня 2021 року по 01 серпня 2022 року сплатила загалом 204 500,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 після відступлення боргу банком 22 листопада 2018 року було сплачено на користь нових кредиторів 284 500,00 грн, а крім того, додатково, в рахунок орендної плати за оренду квартири, що була предметом іпотеки було сплачено ОСОБА_5 ще 72 000,00 грн. Отже, заборгованість повністю погашена. Позивачем як доказ направлення їй листа від 22 січня 2021 року про заміну кредитора надано роздруківку кур`єрсько-почтового сервісу ФОП ОСОБА_6 без будь-яких реквізитів цього ФОП і без відомостей про вручення/не вручення цього листа або його повернення, дат тощо. Така роздруківка не може бути доказом повідомлення боржника про заміну кредитора за кредитним договором. Крім того, у наданих позивачем розрахунках заборгованості безпідставно зазначена заборгованість за відсотками та пеня, штраф за їх несвоєчасну сплату, оскільки відповідно до п.2.2. договору № 33391 від 22 листопада 2018 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги до нового кредитора не переходить право на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами, та доказів порушення нею умов договору, що були б підставою для нарахування пені, не надано.
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися.
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 21 травня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
Товариством з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» отримано в електронному кабінеті 04 березня 2026 року (т. 3, а.с. 81);
Маковозовим Олександром Вікторовичем, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», отримано в електронному кабінеті 04 березня 2026 року (т. 3, а.с. 82);
ОСОБА_1 отримано 13 березня 2026 року (т. 3, а.с. 87);
ОСОБА_2 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 90–91), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 85);
ОСОБА_3 – повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України є днем вручення судової повістки (т. 3, а.с. 88–89), крім того про день, час та місце судового засідання учасника повідомлено відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (т. 3, а.с. 83).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «Аналітик Фінанс» слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 листопада 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 359, відповідно до умов якого банк надав позичальниці грошові кошти в розмірі 38 000,00 доларів США для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Пунктами 1.3, 1.4, 1.5 встановлено, що кредитні кошти надаються терміном по 02 листопада 2021 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14 процентів річних. Згідно п. 2.5.1 позичальник зобов`язується щомісячно до 10 числа поповнювати свій рахунок шляхом внесення коштів у сумі не менш суми чергового погашення відповідної частини кредиту в розмірі 211,00 доларів США та суми нарахованих процентів (а.с. 7-12 том 1).
У забезпечення вказаного кредитного договору укладено іпотечний договір, посвідчений 03 листопада 2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Середенко Н.В. за реєстровим № 1962, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-19 том 1).
28 листопада 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якої встановлено проценту ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16,5 процентів річних (а.с. 13 том 1). Також укладено договір про зміни та доповнення до іпотечного договору № 1962 (а.с. 20-21 том 1).
Крім того, у якості забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 банком було укладено договори поруки від 02 та 03 листопада 2006 року з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , за якими поручителі солідарно відповідають за договірні кредитні зобов`язання Позичальника. 28 листопада 2008 року до вказаних договорів укладені додаткові договори (а.с. 49-52 том 1).
У межах процедури ліквідації банку 22 листопада 2018 року між банком в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію та ОСОБА_4 було укладено договір № 33391 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 359, договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 03 листопада 2006 року, договори про відступлення прав вимоги за договорами поруки (а.с. 24-35 том 1). 
Відповідно до п.2.2. договору № 33391 від 22 листопада 2018 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до нового кредитора не переходить право на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами (а.с. 25 том 1).
Станом на дату відступлення боргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» 22 листопада 2018 року ОСОБА_1 мала заборгованість у розмірі: 9068,17 доларів США за тілом кредиту, 179,34 доларів США за відсотками, що за курсом НБУ складає 256 746,71 грн, а також 22 930,31 грн за неустойкою, всього 279 677,02 грн, що підтверджується листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку від 10 липня 2019 року та доданим до нього розрахунком (а.с. 166-171 том 1).
Надалі 19 грудня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 свої права за тими ж договорами, а також договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (а.с. 36-41 том 1).
Пунктом 2.1 договору від 19 грудня 2018 року також було передбачено, що до нового кредитора не переходить право на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами (а.с. 37 том 1).
Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, загальна сума права вимоги за кредитним договором № 359 від 02 листопада 2006 року станом на 19 грудня 2018 року складає 259 677,02 грн, з яких за тілом кредиту 9068,17 доларів США, за процентами 179,34 доларів США, що за курсом НБУ становить 256 746,71 грн, а також 2930,31 грн штраф за несвоєчасно сплачене тіло, відсотки (а.с. 39 том 1).
У матеріалах справи міститься копія листа від 22 листопада 2018 року про повідомлення ОСОБА_1 про заміну кредитора на ОСОБА_4 , а також конверта (а.с. 177, 178 том 1).
ОСОБА_1 на погашення кредиту були здійснені платежі ОСОБА_4 03 січня 2019 року, 05 лютого 2019 року, 02 березня 2019 року, 04 квітня 2019 на загальну суму 40 000,00 грн, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 175, 176 том 1). 
03 квітня 2019 року рішенням державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46276956 зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , запис про право власності: 30996672 дата державної реєстрації 28 березня 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 127-128 том 1).
22 квітня 2019 року, 01 вересня 2019 року, 01 грудня 2019 року, 01 березня 2020 року, 01 червня 2020 року, 01 вересня 2020 року, 01 грудня 2020 року ОСОБА_1 уклала зі ОСОБА_5 договори оренди квартири, на виконання яких сплатила 72 000,00 грн (а.с. 200-227 том 1).
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року у справі № 641/3345/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46276956 від 03 квітня 2019 року про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_5 . Скасовано рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46276956 від 03 квітня 2019 року про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_5 та запис про право власності: 30996672 дата державної реєстрації 28 березня 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 132-140 том 1).
При розгляді вказаної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не було доведено отримання позивачкою будь-яких вимог та повідомлень про заміну кредитора та вимоги про дострокове виконання зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Судом у справі № 641/3345/19 встановлено, що відповідачем до суду було надано копію листа від 21 грудня 2018 року, яким ОСОБА_1 повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні та зазначено реквізити для здійснення платежів за кредитним договором на ім`я нового кредитора.
На підтвердження отримання ОСОБА_1 зазначених відправлень відповідачем до суду було надано копію зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення № 6105714087868, на якому міститься відмітка про отримання зазначеного відправлення, однак не зазначено дату такого вручення та особу одержувача.
Відповідно до листа Харківської дирекція АТ «Укрпошта» № 21-1097 від 01 березня 2019 року поштове відправлення № 6105714087868 на ім`я ОСОБА_1 вручено адресату 28 грудня 2018 року (а.с. 191 том 1).
Позивачка під час розгляду справи стверджувала, що вона не отримувала зазначене повідомлення, та зазначала про фальсифікацію з боку відповідача чи інших осіб зазначеного повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою начебто отримання поштового відправлення.
На підтвердження вищезазначених доводів позивачкою до суду було надано лист АТ «Укрпошта» № 21-К-12559 від 14 червня 2019 року, наданий на запит адвоката Камбулатова І.П., зі змісту якого вбачається, що згідно пошукової системи «Укрпошта» відправлення № 6105714087868 для одержувача ОСОБА_1 зареєстровано в ВПЗ 57 м. Харків 21 грудня 2018 року. Відправлення № 6105714087868 не вручене та знаходиться на зберіганні в ЦОП м. Харків (а.с. 193 том 1). 
Відповідно до наданої на запит суду відповіді АТ «Укрпошта» № 21-06/309 від 12 жовтня 2020 року підтвердити чи спростувати пересилання та вручення вказаного відправлення в період з 21 грудня 2018 року по 31 січня 2019 року немає можливості з причин знищення документів за закінченням встановленого терміну зберігання, який становить один рік. Однак, в електронному реєстрі звернень громадян відповідь від 01 березня 2019 року за № 21-1097 не значиться. 
Оскільки відповіді АТ «Укрпошта» з приводу пересилання та отримання відправлення на ім`я ОСОБА_1 містять суперечливу інформацію, суд дійшов висновку, що відповідачем не було доведено отримання позивачкою будь-яких вимог та повідомлень про заміну кредитора.
Вказане рішення суду набрало законної сили 14 січня 2021 року та є чинним (а.с. 132-140 том 1).
У подальшому 18 січня 2021 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Аналітик Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором разом із договорами поруки та іпотеки (а.с. 42-48 том 1).
Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, загальна сума права вимоги за кредитним договором № 359 від 02 листопада 2006 року станом на 18 січня 2021 року складає 259 677,02 грн, з яких за тілом кредиту 9068,17 доларів США, за процентами 179,34 доларів США, що за курсом НБУ становить 256 746,71 грн, а також 2930,31 грн штраф за несвоєчасно сплачене тіло, відсотки (а.с. 45 том 1).
ОСОБА_1 на погашення кредиту були здійснені платежі ОСОБА_5 від 09 лютого 2021 року та 09 березня 2021 року на загальну суму 20 000,00 грн (а.с. 172 том 1).
22 січня 2021 року ТОВ «Аналітик Фінанс» направило на адреси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 листи про відступлення йому права вимоги ОСОБА_5 за допомогою кур`єрсько-поштового сервісу ФОП ОСОБА_6 , проте відомостей про вручення відповідних відправлень надані товариством накладні не містять (а.с. 53-60 том 1).
Аналогічні листи також направлені ТОВ «Аналітик Фінанс» на адреси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поштою 09 березня 2021 року (а.с. 61-76 том 1).
10 березня 2021 року ОСОБА_1 отримала від ТОВ «Аналітик Фінанс» листа б/н від 09 березня 2021 року, яким її було повідомлено, про те, що з 18 січня 2021 року воно є новим кредитором за вищезазначеним кредитним договором, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с. 73, 76 том 1). 
19 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Аналітик Фінанс» із письмовим повідомленням про місце проживання, а також із заявою про надання повного розрахунку заборгованості за кредитним договором № 359 від 02 листопада 2006 року із врахуванням усіх внесків позичальника у період з 19 грудня 2018 року по день надання розрахунку (а.с. 179-181 том 1). 
23 квітня 2021 року ОСОБА_1 уклала договір страхування предмета іпотеки (а.с. 142 том 1).
13 липня 2022 року ОСОБА_1 повідомила ТОВ «Аналітик Фінанс» про намір погасити в повному обсязі свої боргові зобов`язання за кредитним договором та 01 серпня 2022 року сплатила 44 500,00 грн в остаточний розрахунок (а.с. 49-50 том 2). 
За період з 09 квітня 2021 року по 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 сплатила ТОВ «Аналітик Фінанс» загалом 204 500,00 грн щомісячними платежами по 10 000,00 грн (а.с. 77 , 173-174 том 1, а.с. 47-49 том 2).
Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальниці ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає: сума тіла - 9068,17 доларів США, відсотки - 4703,73 доларів США, штраф 733 866,68 грн за невиконання вимог кредитного договору (неповідомлення інформації про втрату або зміну місця роботи, номер телефону, сімейний стан, про доходи за 2007-2021 роки, невиконання вимог щодо страхування предмета іпотеки), 3% річних 648,60 доларів США (а.с. 139-145 том 2).
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора (стаття 518 ЦК України).
Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.
Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про зміну кредитора за умови невиконання боржником грошового зобов`язання, не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, які на користь первісного кредитора боржник не виконав також.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним.
Зазначені висновки є усталеними у практиці Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 759/9034/16-ц, від 26 березня 2020 року у справі № 522/21219/14-ц, від 23 квітня 2020 року у справі № 755/10242/16-ц, від 17 травня 2023 року у справі № 2-5601/09.
Як встановлено судом, станом на дату відступлення боргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» 22 листопада 2018 року позичальниця ОСОБА_1 мала заборгованість у розмірі: 9068,17 доларів США за тілом кредиту, 179,34 доларів США за відсотками, що за курсом НБУ складає 256 746,71 грн, а також 22 930,31 грн за неустойкою, всього 279 677,02 грн.
Надалі право вимоги за кредитним договором 19 грудня 2018 року було відступлено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , а 18 січня 2021 року - ОСОБА_5 на користь ТОВ «Аналітик Фінанс».
При цьому, за умовами договорів відступлення права вимоги до нових кредиторів не перейшло право на нарахування процентів за користування кредитними коштами, тобто сума заборгованості з листопада 2018 року залишилась незмінною, а проценти за користування кредитом у розмірі 4703,73 доларів США нараховані ТОВ «Аналітик Фінанс» безпідставно.
За період з 22 листопада 2018 року (перше відступлення боргу) ОСОБА_1 було сплачено на користь нових кредиторів загалом 284 500, 00 грн, а саме: на рахунок ОСОБА_4 28 листопада 2018 року — 10 000,00 грн, 07 грудня 2018 року — 10 000,00 грн, 03 січня 2019 року — 10 000,00 грн, 05 лютого 2019 року — 10 000,00 грн, 02 березня 2019 року — 10 000,00 грн, 04 квітня 2019 року — 10 000,00 грн, всього 60 000,00 грн; ОСОБА_5 09 лютого 2021 року — 10 000,00 грн, 09 березня 2021 року — 10 000,00 грн, всього 20 000, 00 грн; ТОВ «Аналітик Фінанс» 09 квітня 2021 року — 10 000,00 грн, 07 травня 2021 року — 10 000,00 грн, 09 червня 2021 року — 10 000,00 грн, 08 липня 2021 року — 10 000,00 грн, 09 серпня 2021 року — 10 000,00 грн, 02 вересня 2021 року — 10 000,00 грн, 07 жовтня 2021 року — 10 000,00 грн, 08 листопада 2021 року — 10 000,00 грн, 08 грудня 2021 року — 10 000,00 грн, 05 січня 2022 року — 10 000,00 грн, 07 лютого 2022 року — 10 000,00 грн, 07 березня 2022 року — 10 000,00 грн, 04 квітня 2022 року — 10 000,00 грн, 03 травня 2022 року — 10 000,00 грн, 03 червня 2022 року — 10 000,00 грн, 05 липня 2022 року — 10 000,00 грн, 01 серпня 2022 року — 44 500,00 грн, всього 204 500, 00 грн, що еквівалентно 9876,29 доларів США.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 було повністю погашено заборгованість за кредитним договором від 02 листопада 2006 року, у зв`язку з чим підстави для її стягнення судом та задоволення позову ТОВ «Аналітик Фінанс» відсутні. 
Доводи ТОВ «Аналітик Фінанс» про те, що відповідачка здійснювала платежі на користь неналежних кредиторів, а саме: на користь ОСОБА_4 у січні – квітні 2019 року, коли вже була повідомлена про заміну кредитора на ОСОБА_5 та у лютому- березні 2021 року на користь ОСОБА_5 , тоді як 18 січня 2021 року було відступлено право вимоги на користь ТОВ «Аналітик Фінанс», колегія суддів відхиляє.
Повідомлення про відступлення права вимоги ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відповідачі не отримували, ОСОБА_1 стало відомо про це лише після звернення стягнення на належну їй квартиру у квітні 2019 року, що підтверджується інформацією АТ «Укрпошта» від 14 червня 2019 року про невручення їй поштового відправлення і встановлено в рішенні Комінтернівського районного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 641/3345/19, що суд враховує як преюдиційну обставину в силу вимог частини 4 ст. 82 ЦПК України.
Повідомлення про відступлення права вимоги ОСОБА_5 на користь ТОВ «Аналітик Фінанс» ОСОБА_1 отримала 10 березня 2021 року. Відомостей про те, що їй було відомо про заміну кредитора раніше, суду не надано.
Посилання позивача на направлення відповідачам листа про відступлення йому права вимоги ще 22 січня 2021 року колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки такі листи направлялись за допомогою кур`єрсько-поштового сервісу ФОП ОСОБА_6 , проте відомостей про вручення відповідних відправлень і підписів адресатів надані товариством накладні не містять.
З урахуванням наведених обставин, всі здійснені ОСОБА_1 платежі у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є належним виконанням.
Доводи ТОВ «Аналітик Фінанс» про те, що 72 000,00 грн були сплачені відповідачкою в рахунок виконання договору оренди між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що не має жодного відношення до кредитної заборгованості, є безпідставними, оскільки ці платежі не враховані судом у рахунок погашення заборгованості за кредитом, сума погашення 284 500,00 грн вказана без платежів за оренду.
Посилання ТОВ «Аналітик Фінанс» на те, що він як новий кредитор мав право нараховувати штрафи як захід відповідальності, колегія суддів також відхиляє. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ним 15 червня 2021 року та 11 жовтня 2021 року нараховані ОСОБА_1 штрафи у розмірі загалом 733 866,68 грн за невиконання вимог кредитного договору: неповідомлення інформації про втрату або зміну місця роботи, номер телефону, сімейний стан, про доходи за 2007-2021 роки; невиконання вимог щодо страхування предмета іпотеки (а.с. 143-144 том 2). Разом з тим, позивачем не надано доказів, що у відповідачки змінювались місце роботи, номер телефону, сімейний стан. Штрафи за неповідомлення інформації про доходи нараховані за період, коли позивач ще не був кредитором ОСОБА_1 , та таке її зобов`язання нерозривно пов`язано з первісним кредитором – банком. Штраф за невиконання вимог щодо страхування предмета іпотеки також нарахований безпідставно, оскільки відповідачка виконала цю вимогу, що підтверджується договором страхування від 23 квітня 2021 року.
Виходячи з вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Враховуючи, що апеляційну скаргу ТОВ «Аналітик Фінанс» залишенобез задоволення, підстави для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 травня 2026 року

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина