ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1682/26
08 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог, закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити виплату пенсії на рахунок в АТ “Універсал Банк”, який вказано в заяві про призначення пенсії та відображено в електронній пенсійній справі, за весь період невиплати, у зв`язку з фактичною виплатою коштів.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 позов у цій справі задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області щодо невиплати з листопада 2025 року до квітня 2026 року призначеної пенсії ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.
У позовній заяві представник позивача зазначила, що докази в підтвердження розміру судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
28.05.2026 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Степанової Олени Вікторівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 9500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заява містить посилання на докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, квитанція про оплату витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 02.06.2026 на підставі частини третьої статті 252 КАС України прийнято до розгляду заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, постановлено її розгляд здійснювати у порядку письмового провадження з огляду на те, що рішення суду у цій справі від 27.05.2026 ухвалене у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
04.06.2026 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшло заперечення на заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу. Відповідач вважає, що такі витрати непідтверджені належним чином; розрахунок витрат є таким, що значно перевищує розумні межі витрат на надання допомоги у справі такої невеликої складності та не містить аргументації необхідності їх здійснення; розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
Перевіривши доводи заяв учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.
Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно з частиною першою-другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Відповідно частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21, від 18.08.2022 у справі №540/2307/21.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі №520/6658/21).
Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано такі документи: договір про надання правничої допомоги від 27.01.2026, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Степановою О.В., акт №1/27.01.26 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 16.04.2026, квитанція до прибуткового касового ордера №7 від 16.04.2026 на суму 9500,00 грн.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до умов укладеного 27.01.2026 договору про надання правової допомоги, адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити її на умовах цього договору (пункт 1.1). У договорі визначено гонорар та порядок розрахунків. За надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у такому порядку: за підготовку та подання позову - 6500,00 грн; за підготовку відповіді на відзив / письмових пояснень / клопотань тощо - 1500,00 грн за 1 документ; за участь у кожному судовому засіданні - 1000 грн, якщо судове засідання тривалістю понад 15 хв.; за підготовку апеляційної скарги / відзиву на апеляційну скаргу - 5000,00 грн; за підготовку касаційної скарги / відзиву на касаційну скаргу - 6000,00 грн; за супровід виконання рішення - 3000,00 грн (пункт 3.1). Усі види правничої допомоги відображаються в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги (пункт 3.3). Оплата здійснюється готівкою або безготівково. У разі готівкового розрахунку факт оплати підтверджується належним розрахунковим документом/квитанцією/іншим первинним документом відповідно до законодавства (пункт 3.2).
Представником позивача надано акт №1/27.01.26 приймання-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 27.01.2026, датований 16.04.2026, відповідно до якого сторони погодили, що на виконання вказаного договору адвокатом було надано наступні види правничої допомоги: підготовка та подання позову – 6500,00 грн; підготовка та подання заяви про часткову відмову від позовних вимог із закриттям провадження – 1500,00 грн; підготовка та подання заяви про розподіл судових витрат та розрахунку витрат на професійну правничу допомогу - 1500,00 грн.
Оплату за надану правничу допомогу адвокатом отримано готівкою в сумі 9500,00 грн, про що надано квитанцію до прибуткового касового ордера №7 від 16.04.2026.
Суд зауважує, що позивач вільний у виборі адвоката та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат, а розмір гонорару має обумовлених у договорі. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі №520/6658/21).
Тож, на переконання суду, до відшкодування підлягають лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Отже, враховуючи складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження) і така відноситься до малозначних справ, зміст позовної заяви, додаткові пояснення, заяву про закриття провадження у справі, підготовка яких не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості їх складу та розумного розміру, зважаючи також на подане заперечення відповідача щодо заявлених витрат на оплату правничої допомоги та задоволенням судом позовних вимог частково, справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 1000,00 грн; решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач. Заявлена до відшкодування сума 9500,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Заява представника позивача підлягає до задоволення частково.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 229, 252 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у сумі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.).
В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08 червня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.