ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.06.2026	Справа № 910/14605/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С., 
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тендер Про"
про стягнення 316 075,51 грн.,
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тендер Про"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
про стягнення 1 142 573,14 грн.,

Представники сторін (за первісним позовом): 
від позивача: Хлабистін Д.М. за довіреністю від 09.12.2025 року;
від відповідача: Щадей Н.В. за ордером від 08.12.2025 року серії АТ № 1121787.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - позивач, Залізниця) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тендер Про" (далі - відповідач, Товариство) грошових коштів у загальному розмірі 316 075,51 грн., з яких: 208 754,28 грн. - штраф за поставку товару неналежної якості, 93 821,23 грн. - пеня за порушення строків заміни неякісного товару, 13 500,00 грн. - вартість робіт з випробування поставленого товару.
Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами 25.04.2025 року договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів № ПР/НХ-25202/НЮ (далі - Договір) в частині своєчасної поставки товару належної якості.
Ухвалою від 01.12.2025 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням Залізниці строку та способу усунення її недоліків.
02.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Залізниці від 02.12.2025 року про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 04.12.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/14605/25 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
08.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов зустрічний позов Товариства до Залізниці про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 1 142 573,14 грн., з яких: 1 043 771,40 грн. - основний борг за Договором, 87 662,38 грн. - пеня, 10 856,58 грн. - інфляційні втрати, 282,78 грн. - 0,1 % річних.
В обґрунтування пред`явлених вимог за зустрічним позовом Товариство посилалося на порушення Залізницею взятих на себе за Договором зобов`язань з оплати поставленого товару належної якості.
У зустрічній позовній заяві Товариство також вказувало, що попередній розрахунок суми судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 60 000,00 грн., які Товариство просило суд покласти на Залізницю.
11.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Товариства від 10.12.2025 року на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог Залізниці з огляду на те, що поставлений Товариством видатковими накладними від 28.05.2025 року № 55, від 03.07.2025 року № 74 і від 05.08.2025 року № 102 товар є якісним та відповідає вимогам ДСТУ (ДСТУ Б В.2.7-21:2013) "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови"), у той час як експертне дослідження, на яке посилалася Залізниця, було проведено з порушенням вимог державних стандартів та без наявності відповідної акредитації.
12.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Залізниці від 12.12.2025 року, в якому остання просила суд призначити у справі № 910/14605/25 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів Залізниця просила поставити наступні питання: 
- Чи відповідає якість товару вимогам відповідних стандартів (ДСТУ, ГОСТ, ТУ), у тому числі по товщині? 
- Які дефекти має товар? Чи є ці дефекти істотними? Чи можлива експлуатація товару за наявності виявлених дефектів?
Ухвалою від 15.12.2025 року господарський суд міста Києва прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву Товариства, об`єднав її в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/14605/25, перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив її до спільного розгляду з первісним позовом у підготовчому засіданні на 14.01.2026 року.
15.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Залізниці від 15.12.2025 року на відзив на первісну позовну заяву, в якій остання зазначила, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" були сформовані протоколи від 01.09.2025 № 1908, № 1909 та № 1910, якими встановлена невідповідність поставленого Товариством спірного товару за товщиною. Означені протоколи випробувань не визнані недійсними, а відтак, їх результати є чинними. У той же час, висновок щодо якості товару може бути наданий лише експертною установою за результатами судової товарознавчої експертизи, про призначення якої Залізниця подала відповідне клопотання.
18.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Товариства від 18.12.2025 року проти задоволення поданого Залізницею клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, в яких Товариство вказало, що у матеріалах справи вже наявний висновок експертів, який підтверджує відповідність продукції вимогам ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові покриття підлог. Технічні умови".
26.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Залізниці від 26.12.2025 року на зустрічну позовну заяву, в якому остання заперечила проти задоволення зустрічних вимог Товариства, а також вказала, що у даному випадку розмір визначеного Товариством гонорару на оплату професійної правничої допомоги є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, а також неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами на адвокатські послуги.
30.12.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Товариства від 30.12.2025 року на відзив Залізниці на зустрічну позовну заяву.
У підготовчому засіданні 14.01.2026 року суд встановив Товариству процесуальний строк на подання заперечень на первісну позовну заяву до 23.01.2026 року, встановив Залізниці процесуальний строк на подання заперечень на зустрічну позовну заяву до 23.01.2026 року, а також відклав підготовче засідання на 04.02.2026 року. Крім того, суд відклав вирішення питання про призначення у справі судової експертизи до встановлення її фактичних обставин.
Разом із тим, підготовче засідання, призначене на 04.02.2026 року, не відбулось, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ломаки В.С. 
Ухвалою від 24.03.2026 року господарський суд міста Києва призначив підготовче засідання у справі № 910/14605/25 на 07.04.2026 року.
У підготовчому засіданні 07.04.2026 року суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/14605/25 на 30 днів, а також відмовив у задоволенні клопотання Залізниці від 12.12.2025 року про призначення судової товарознавчої експертизи з огляду на недоведеність заявником належними і допустимими доказами одночасної наявності передбачених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України умов, необхідних для призначення означеної судової експертизи у даній справі.
Разом із тим, ухвалою від 07.04.2026 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив справу № 910/14605/25 до судового розгляду по суті на 05.05.2026 року.
У судових засіданнях 05.05.2026 року та 19.05.2026 року оголошувалися перерви до 19.05.2026 року та до 03.06.2026 року відповідно.
Представник Залізниці у судовому засіданні 03.06.2026 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні. Водночас останній заперечив проти зустрічних вимог Товариства та просив суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю.
Представник Товариства у вказаному судовому засіданні підтримав зустрічні вимоги та заперечив проти первісних вимог Залізниці, зазначивши про їх безпідставність.
У судовому засіданні 03.06.2026 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов Залізниці та зустрічний позов Товариства, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
25.04.2025 року між Товариством (постачальник) та Залізницею (покупець) був укладений Договір, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець, у свою чергу, - прийняти та оплатити цей товар на умовах Договору.
Означений правочин разом із Додатком № 1 до нього підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток цих суб`єктів господарювання.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Договору найменування товару: лінолеум. Кількість, асортимент, марка, рік/дата виготовлення та виробник товару визначаються у Специфікації № 1 (Додаток № 1) до цього Договору.
У Специфікації № 1 до Договору сторони погодили, що Товариство зобов`язується поставити Залізниці покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм), рік виготовлення - не раніше 2025 року, виробник B.I.G. Floorcovering N.V. (Бельгія) у кількості 5 210,00 м2 за ціною за одиницю з ПДВ - 200,34 грн., загальною вартістю 1 043 771,40 грн. 
Сторони також дійшли згоди, що документами, які підтверджують якість та відповідність товару, є Сертифікат відповідності № UA.1О393.00079-25, термін дії: з 18.02.2025 до 17.02.2026, паспорт якості.
Технічні, якісні характеристики товару та/або посилання на нормативно-технічну документацію (креслення, марка, ГОСТ, ДСТУ, ТУ, ТУ У тощо): ДСТУ Б В.2.7-21:2013. Товщина 2,5 мм, ширина 3,5 мм.
Пунктами 2.1, 2.2 Договору передбачено, що постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у Специфікації № 1 (Додаток № 1) до цього Договору. Підтвердженням якості та відповідності товару з боку постачальника є документи, визначені в Специфікації № 1 (Додаток № 1) до цього Договору, та які надаються покупцю разом з товаром.
Відповідно до пункту 4.2 Договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначений покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці.
Строк поставки товару - протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем.
Місце поставки товару - смт Іларіонове (Дніпропетровська область) або на адресу іншого підрозділу, вказаного в рознарядці.
Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару.
За умовами пунктів 4.6, 4.7 цієї угоди датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. Видаткова накладна підписується особами, відповідальними за прийняття товару.
29.05.2025 року Товариство виставило Залізниці рахунок № 56 на оплату покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 2 390 м2 на суму 478 812,60 грн. з ПДВ.
30.05.2025 року Товариство на підставі листа-рознарядки Залізниці від 26.05.2025 року № НГ Придн-3/461 згідно з товарно-транспортною накладною від 29.05.2025 року № РЦБ-55 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 2 390 м2 на загальну суму 478 812,60 грн. з ПДВ. (1 партія товару).
За змістом пунктів 5.2, 5.4 Договору приймання товару за якістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 року № П-7. Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється за наявності документів, що підтверджують якість товару згідно з пунктом 2.2 цього Договору, та відповідних товаросупровідних документів.
02.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці склала Акт вхідного контролю № 126, яким зафіксувала недоліки поставленого товару, а саме:
- згідно з довідкою від 28.05.2025 року № 28/05-1 щодо імпортного товару зазначено країну, де зареєстрований виробник товару - Бельгія, однак на бирках, які прикріплені до рулонів, зазначено країна - Словенія;
- на рулонах відсутнє маркування (бирки) на мові країни одержувача. 
Згідно з пунктами 2.4, 2.7 та 2.8 Договору при виявленні невідповідності кількості та/або якості, та/або комплектності, та/або асортименту товару виклик представника постачальника для участі у прийманні товару та складання Акту про фактичну якість і комплектність продукції є обов`язковим. Товар, якість якого не відповідає умовам цього Договору та/або щодо якого постачальником не надано або надано не в повному обсязі документи, передбачені пунктом 2.2 цього Договору, не приймається покупцем до врегулювання питання сторонами.
Постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар.
Строк усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійних строків експлуатації, зберігання, придатності становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з дня підписання відповідного акта.
Слід зазначити, що Актом від 02.06.2025 року № 126 приймання поставленої Товариством продукції було призупинено та листом від 03.06.2025 року № НХ Придн.-02/129 викликано уповноваженого представника Товариства для участі у прийманні товару та складання Акта про фактичну якість і комплектність продукції на 09.06.2025 року.
У відповідь на вказане звернення Товариство направило Залізниці лист від 09.06.2025 року № 09/06-1, в якому надало пояснення щодо виявлених при прийманні товару недоліків та просило завершити процедуру приймання товару. 
09.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці за участі представника громадськості Карпової І.А. склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 126/1, яким зафіксувала наступні недоліки поставленого Товариством товару: 
- згідно з пунктом 1.3 (Додаток № 1, Специфікація № 1) та довідкою від 28.05.2025 року № 28/05-1 щодо імпортного товару його виробником зазначено B.I.G. Floorcovering N.V, Бельгія, проте на прикріплених до рулонів бирках вказано країну - Словенія;
- на рулонах відсутнє маркування (бирки) на мові країни одержувача. 
20.06.2025 року комісія у складі трьох представників Залізниці та представника Товариства склала Акт - заміни покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) у кількості 2 390 м2 на суму 478 812,60 грн. з ПДВ, яким зафіксовано факт заміни продукції та її повернення за рахунок постачальника (автомашина НОМЕР_1 ); приймання продукції відновлено.
Так, Товариство згідно з товарно-транспортною накладною від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці замінене покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 2 390 м2 на загальну суму 478 812,60 грн. з ПДВ.
23.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці склала Акт вхідного контролю № 126/2, яким зафіксувала недоліки заміненого Товариством товару, а саме: 
- фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 1,8 мм до 2,1 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів; 
- відсутній паспорт якості на замінене покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" у кількості 2 390 м2. 
Цим актом приймання продукції було призупинено та листом від 24.06.2025 року № НХ-02/186 викликано уповноваженого представника Товариства для участі у прийманні товару та складання Акта про фактичну якість і комплектність продукції на 30.06.2025 року.
У відповідь на вказане звернення Товариство направило Залізниці лист від 26.06.2025 року № 26/06-1, в якому надало пояснення щодо виявлених при прийманні товару недоліків, надало паспорт якості від виробника на поставлену продукцію та просило прийняти її без зауважень.
Однак, 30.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 126/3, яким зафіксувала аналогічні недоліки товару (з якими директор Товариства не погодився, підписавши означений акт із запереченнями).
Також, 03.07.2025 року Товариство виставило Залізниці рахунок № 75 на оплату покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 1 620 м2 на суму 324 550,80 грн. з ПДВ.
03.07.2025 року Товариство згідно з товарно-транспортною накладною від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 1 620 м2 на загальну суму 324 550,80 грн. з ПДВ. (2 партія товару).
08.07.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці склала Акт вхідного контролю № 196, яким зафіксувала недоліки поставленого товару, а саме: фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 1,8 мм до 2,1 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів.
Цим актом приймання продукції було призупинено та листом від 10.07.2025 року № НХ-02/236 викликано уповноваженого представника Товариства для участі у прийманні товару та складання Акта про фактичну якість і комплектність продукції на 16.07.2025 року.
Листом від 16.07.2025 року № 16/07-1 Товариство звернулося до Залізниці з проханням перенести дату, на яку викликано представника постачальника для участі у прийманні товару та складання Акта про фактичну якість і комплектність продукції, з 16.07.2025 року на 18.07.2025 року.
18.07.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 196/1, яким зафіксувала аналогічні недоліки товару: фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 1,8 мм до 2,1 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів (з якими директор Товариства не погодився, підписавши означений акт із запереченнями).
Крім того, 05.08.2025 року Товариство виставило Залізниці рахунок № 103 на оплату покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 1 200 м2 на суму 240 408,00 грн. з ПДВ.
08.08.2025 року Товариство згідно з товарно-транспортною накладною від 05.08.2025 року № РЦБ-102 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 1 200 м2 на загальну суму 240 408,00 грн. з ПДВ. (3 партія товару).
12.08.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці склала Акт вхідного контролю № 229, яким зафіксувала недоліки поставленого товару, а саме: фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 2,0 мм до 2,2 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів.
Цим актом приймання продукції було призупинено та листом від 12.08.2025 року № НХ-02/309 викликано уповноваженого представника Товариства для участі у прийманні товару та складання Акта про фактичну якість і комплектність продукції на 19.08.2025 року.
19.08.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 229/1, яким зафіксувала аналогічні недоліки товару: фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 2,0 мм до 2,2 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів (з якими директор Товариства не погодився, підписавши означений акт із запереченнями).
Пунктом 2.12 Договору передбачено, що в межах гарантійного строку зберігання товару покупець може самостійно відбирати проби (зразки) товару для проведення а акредитованих лабораторіях дослідження (експертизи) на відповідність якісним характеристикам, визначеним нормативно-технічною документацією на товар.
З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2025 року між СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" (виконавець) був укладений договір на проведення випробувань № 6/25/54, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, провести роботи по випробуваннях за узгодженими методами випробувань продукції: лінолеум ТМ "Beauflor" колекція "Moods". 
Пунктами 1.1, 2.1 і 2.2 наведеного правочину передбачено, що вартість робіт по випробуваннях розраховується за кількістю проведених випробувань. Замовник зобов`язується надати виконавцю зразки виробів, вказаних у пункті 1.1 договору, а виконавець зобов`язується, зокрема, зареєструвати результати випробувань у протоколі(ах) випробувань і надати його(їх) замовнику.
19.08.2025 року комісія у складі двох представників СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці та директора Товариства склала Акт № 2 відбору проб при вхідному контролі продукції, за змістом якого:
- під партією № 1 слід розуміти продукцію, яка надійшла відповідно до рахунку на оплату від 29.05.2025 року № 56 та товарно-транспортною накладною від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2; 
- під партією № 2 слід розуміти продукцію, яка надійшла відповідно до рахунку на оплату від 03.07.2025 року № 75 та товарно-транспортною накладною від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2; 
- під партією № 3 слід розуміти продукцію, яка надійшла відповідно до рахунку на оплату від 05.08.2025 року № 103 та товарно-транспортною накладною від 05.08.2025 року № РЦБ-102.
Відповідно до пункту 9 Акту відбору проб з кожної партії покриття ПВХ для підлоги (лінолеуму) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" були відібрані зразки з трьох рулонів, з кожного рулона по три зразка (дев`ять шматків 1,0 х 1,0 м у кожній партії).
За умовами пункту 13 Акту відбору проб зразки № 1, № 2, № 3, № 10, № 11, № 12, № 19, № 20, № 21 підлягають відправленню до лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн"; зразки № 4, № 5, № 6, № 13, № 14, № 15, № 22, № 23, № 24 передані одержувачу, а зразки № 7, № 8, № 9, № 16, № 17, № 18, № 25, № 26, № 27 передані представнику постачальника (Товариства).
За результатами випробувань Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" були складені протоколи від 01.09.2025 року № 1908 (щодо партії № 1 - зразки № 1, № 2, № 3), від 01.09.2025 року № 1909 (щодо партії № 2 - зразки № 10, № 11, № 12) та від 01.09.2025 року № 1910 (щодо партії № 3 - зразки № 19, № 20, № 21), якими зафіксовано невідповідність поставленої продукції за товщиною.
На підставі виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" рахунку на оплату від 18.08.2025 року № 6/54/1, а також враховуючи акт приймання-передачі наданих послуг № 6/54/1 до договору на проведення випробувань від 18.08.2025 року № 6/25/54, Залізниця на підставі квитанції до платіжної інструкції від 22.08.2025 року сплатила на користь означеного суб`єкта господарювання вартість робіт з випробування на загальну суму 13 500,00 грн. (у тому числі без ПДВ: 4 500,00 грн. - вартість робіт з визначення зміни лінійних розмірів; 2 700,00 грн. - вартість робіт з визначення товщини; 4 050,00 грн. - вартість робіт з визначення абсолютної залишкової деформації при втискуванні).
Враховуючи поставку Товариством товару неналежної якості в кількості 5 210 м2 на загальну суму 1 043 771,40 грн. з ПДВ, а також беручи до уваги те, що постачальник не здійснив заміну цього товару, Залізниця звернулася до господарського суду міста Києва з первісним позовом у справі № 910/14605/25 про стягнення з Товариства 208 754,28 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості, 93 821,23 грн. пені за порушення строків заміни неякісного товару, а також 13 500,00 грн. вартості робіт з випробування поставленого товару.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги Залізниці задоволенню не підлягають, виходячи з такого.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За частинами 1, 2 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.
Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 1 статті 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Як було зазначено вище, 30.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 126/3, яким зафіксувала недоліки заміненого Товариством товару (1 партія), а саме: 
- фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 1,8 мм до 2,1 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів; 
- відсутній паспорт якості на замінене покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" у кількості 2 390 м2. 
З наведеними висновками директор Товариства не погодився, підписавши означений акт із запереченнями, в яких вказав, що:
- оцінка якості проводилась не за ДСТУ Б. В. 2.7-21:2011; 
- товщина лінолеуму вимірювалась штангенциркулем, що не відповідає вимогам ДСТУ Б. В. 2.7-21:2013; 
- зразки не відбирались, не складався акт відбору зразків;
- вимірювання проводилось на не розмотаному та не релаксованому рулоні, що не відповідає вимогам ДСТУ Б. В.27-292:2011; 
- оцінка якості проводилась тільки на одному рулоні із 23 рулонів загальної кількості партії, що складає 4,5% від загальної партії; 
- рулони, що вимірювались, забруднені відбитками взуття та порвані з одного краю; 
- повірка штангенциркуля Г37520 не надана для перевірки; 
- інформація щодо відсутності паспорту якості на дану партію товару є недостовірною, оскільки паспорт якості був наданий до початку роботи комісії 30.06.2025 року.
18.07.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 196/1, яким зафіксувала недоліки товару (2 партія): фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 1,8 мм до 2,1 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів.
З цими висновками директор Товариства не погодився, підписавши означений акт із запереченнями, в яких вказав, що: 
- вимірювання товщини рулону (одного рулону) товщиноміром з п`яткою 30 мм № SH1707А4374, який відповідає вимогам; 
- товщина вимірювалась в чотирьох місцях (4 виміри). Фактична товщина складала - 2,50 мм, 2,49 мм, 2,50 мм, 2,47 мм.;
- взірці для вимірювання не відбирались.
19.08.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 229/1, яким зафіксувала недоліки товару (3 партія): фактична товщина покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" складає від 2,0 мм до 2,2 мм, що не відповідає Додатку № 1 (Специфікації № 1) до Договору та зазначеній товщині лінолеуму - 2,5 мм, вказаній на бирках, прикріплених до рулонів.
Під час розгляду справи Товариство вказувало, що при складенні означеного Акту комісія погодилась використати наданий представником постачальника прилад - товщиномір індикаторний типу ТРЦ - 20/120, заводський номер SH1707A4374, виробник приладу - SHAHE, діаметр п`ятки 55 мм, а перед прибуттям для комісійного приймання товару та складання Акту про фактичну якість і комплектність продукції представник постачальника надіслав Залізниці лист-відповідь від 15.08.2025 року № 15/08-1, до якого долучив сертифікат повірки засобу вимірювальної техніки СП №12-1813-25, виданий Запорізькою філією ДП "Дніпростандартметрологія", який підтверджує відповідність наведеного засобу вимірювальної техніки вимогам, встановленим у документації виробника.
З викладеними в Акті про фактичну якість і комплектність продукції № 229/1 висновками директор Товариства також не погодився, підписавши означений акт із запереченнями, в яких вказав, що згідно з ДСТУ EN 651:2022 "Еластичні покриття для підлоги. Полівінілхлоридні покриття для підлоги зі спіненим шаром. Специфікація" допустиме відхилення складає 0,2 мм, тому досліджені зразки відповідають вимогам Договору та Додатку № 1 до Договору.
Як було зазначено вище, 19.08.2025 року комісія у складі двох представників СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці та директора Товариства склала Акт № 2 відбору проб при вхідному контролі продукції, за змістом якого:
- під партією № 1 слід розуміти продукцію, яка надійшла відповідно до рахунку на оплату від 29.05.2025 року № 56 та товарно-транспортною накладною від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2; 
- під партією № 2 слід розуміти продукцію, яка надійшла відповідно до рахунку на оплату від 03.07.2025 року № 75 та товарно-транспортною накладною від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2; 
- під партією № 3 слід розуміти продукцію, яка надійшла відповідно до рахунку на оплату від 05.08.2025 року № 103 та товарно-транспортною накладною від 05.08.2025 року № РЦБ-102.
Зразки № 1, № 2, № 3, № 10, № 11, № 12, № 19, № 20, № 21 були відправлені до лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн"; зразки № 4, № 5, № 6, № 13, № 14, № 15, № 22, № 23, № 24 - передані одержувачу, а зразки № 7, № 8, № 9, № 16, № 17, № 18, № 25, № 26, № 27 - передані представнику постачальника (Товариства).
Отримавши зразки № 7, № 8, № 9, № 16, № 17, № 18, № 25, № 26, № 27, Товариство звернулося до Державного підприємства "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (ДП "Харківстандартметрологія") з метою вимірювання геометричних розмірів покриття ПВХ для підлоги (лінолеум).
За результатами здійснених ДП "Харківстандартметрологія" вимірювань геометричних розмірів покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), виконаних за допомогою товщиноміру з діаметром вимірювальної поверхні 50 мм, що відповідає положенням пункту 10.4 ДСТУ Б В.2.7.-21:2013, складений Протокол вимірювання геометричних розмірів покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) № 03/4414 від 13.10.2025 року, яким зафіксовано, що зразки покриття ПВХ для підлоги (лінолеуму) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" № 7, № 8, № 9, № 16, № 17, № 18, № 25, № 26, № 27 за отриманими значеннями товщини матеріалу відповідають встановленим вимогам ДСТУ Б.В. 2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови" (п.п. 5.3.1.2). 
З матеріалів справи також вбачається, що на підставі листа-запиту Товариства від 14.10.2025 року № 14/10-1 Науково-дослідний центр судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності склав Висновок експертів від 23.10.2025 року № 526/1/25, яким встановлено, що технічні характеристики лінолеуму (покриття ПВХ, для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм), виробник B.I.G. Floorcovering N.V. (Бельгія), відповідають вимогам ДСТУ (ДСТУ Б В.2.7-21:2013) "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови", з урахуванням протоколів вимірювання геометричних розмірів покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) від 13.10.2025 року № 03/4414, проведених ДП "Харківстандартметрологія" станом на 13.10.2025 року.
Суд зазначає, що у наведеному Висновку судові експерти Світлана Кисла та Юлія Чернюк вказали про обізнаність про відповідальність за неправдивий висновок експертів та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.
Як було зазначено вище, у Специфікації № 1 до Договору сторони погодили, що Товариство зобов`язується поставити Залізниці покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм), рік виготовлення - не раніше 2025 року, виробник B.I.G. Floorcovering N.V. (Бельгія) у кількості 5 210,00 м2 за ціною за одиницю з ПДВ - 200,34 грн., загальною вартістю 1 043 771,40 грн. 
Технічні, якісні характеристики товару та/або посилання на нормативно-технічну документацію (креслення, марка, ГОСТ, ДСТУ, ТУ, ТУ У тощо): ДСТУ Б В.2.7-21:2013. Товщина 2,5 мм, ширина 3,5 мм.
Відповідно до пункту 10.4 ДСТУ Б В.2.7-21:2013, номінальні розміри та відхили від номінальних розмірів матеріалів визначають згідно з ДСТУ Б В.2.7-292 з доповненням: товщину матеріалів та товщину шару, стійкого до стирання, визначають товщиноміром або оптичним приладом з діаметром вимірювальної поверхні (п`ятка або наконечник) не менше 30 мм. 
Згідно з пунктом 5.3.1.2 ДСТУ Б В.2.7-21:2013, гранично-допустимі відхилення від номінальних розмірів полотна матеріалу в рулоні у міліметрах: 
- за довжиною ±200; 
- за шириною ±50; 
- за товщиною ±0,05. 
Слід зазначити, що у Таблиці 1 до Протоколу вимірювання геометричних розмірів покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) № 03/4414 від 13.10.2025 р., проведених ДП "Харківстандартметрологія" станом на 13.10.2025 року, визначено, що відібрані зразки мають наступну товщину: 7 (партія № 1) - 2,46 мм; 8 (партія № 1) - 2,47 мм; 9 (партія № 1) - 2,45 мм; 16 (партія № 2) - 2,46 мм; 17 (партія № 2) - 2,47 мм; 18 (партія № 2) - 2,46 мм; 25 (партія № 3) - 2,47 мм; 26 (партія № 3) - 2,45 мм; 27 (партія № 3) - 2,46 мм.
Відтак, середнє арифметичне значення товщини поставленого Товариством Залізниці лінолеуму склало 2,46, а всі відібрані зразки мали гранично-допустимі відхилення від номінальних розмірів полотна матеріалу в рулоні, встановлені пунктом 5.3.1.2 ДСТУ Б В.2.7-21:2013.
Більше того, Висновком експертів від 23.10.2025 року № 526/1/25 також встановлено, що вимогам ДСТУ Б В.2.7-21:2013 відповідає не тільки товщина, а й довжина, ширина, стиранність, абсолютна залишкова деформація та зміна лінійних розмірів поставленого лінолеуму.
Відповідно до наявної у матеріалах справи копії Сертифікату відповідності № UA.1О393.00079-25, виданого органом з оцінки відповідності - ТОВ "Укрсертіфікейшн", продукція "Покриття для підлоги полівінілхлоридні одношарові та багатошарові без підоснови виробництва Beaulieu International Group (ТМ "Beauflor"), відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови" (п.п. 5.2, 5.3.1, 5.4.1 табл. 1 (поз. 2, 4, 6)).
Наведені обставини спростовують посилання Залізниці на поставку Товариством товару неналежної якості в кількості 5 210 м2 на загальну суму 1 043 771,40 грн.
Разом із тим, суд не бере до уваги посилання Залізниці на складені за результатами випробувань Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" (яке видало Сертифікат відповідності спірного товару № UA.1О393.00079-25) покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" протоколи від 01.09.2025 року № 1908 (щодо партії № 1 - зразки № 1, № 2, № 3), від 01.09.2025 року № 1909 (щодо партії № 2 - зразки № 10, № 11, № 12) та від 01.09.2025 року № 1910 (щодо партії № 3 - зразки № 19, № 20, № 21), якими зафіксовано невідповідність поставленої продукції за товщиною, з огляду на таке.
У кожному з вищенаведених протоколів випробувань зазначено, що метою випробувань є перевірка зразків на відповідність ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові покриття для підлог. Технічні умови" згідно з пунктами 5.3.1 (товщина), 5.4.1 (Таблиця 1, позиції 1*, 2 - абсолютна залишкова деформація*, зміна лінійних розмірів при нагріванні). Методами випробувань за наведеними протоколами були: ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови" та ДСТУ Б В.2.7- 292:2011 "Матеріали полімерні еластичні та текстильні для покриття підлог. Методи контролювання".
Відповідно до пункту 4.1.5 ДСТУ Б В.2.7- 292:2011 "Матеріали полімерні еластичні та текстильні для покриття підлог. Методи контролювання" результати випробувань зразків матеріалів повинні бути оформлені протоколом випробувань, у якому слід зазначити, зокрема, познаку цього стандарту, а також назву випробувального обладнання та засобів вимірювальної техніки.
Проте всупереч означеним вимогам ДСТУ жоден зі складених Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" протоколів випробувань не містить переліку (назви) випробувального обладнання та засобів вимірювальної техніки.
Листом від 10.09.2025 року № 10/09-2 Товариство звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" із запитом про надання переліку обладнання, яке використовувалось для проведення дослідження (тип обладнання, реєстраційний номер, свідоцтво повірки тощо). 
У відповідь на цей запит Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" направило Товариству лист від 18.09.2025 року № 18-09/1, в якому зазначило, що при випробуваннях використовувалося таке обладнання: лінійка металева Торех 31С050 (сертифікат калібрування від 12.08.2025 року), штангенциркуль ШЦЦ.300-0,01 (сертифікат калібрування від 08.10.2024 року), шафа сушильна СП-50С (сертифікат калібрування від 09.10.2024 року), мікрометр листовий МЛ-25 (сертифікат калібрування від 15.08.2025 року), прилад для визначення деформації при втискуванні з індентором (сертифікат калібрування від 15.08.2025 року).
Пунктом 10.4 ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови" передбачено, що номінальні розміри та відхили від номінальних розмірів матеріалів визначають згідно з ДСТУ Б В.2.7-292 з доповненням: товщину матеріалів та товщину шару, стійкого до стирання, визначають товщиноміром або оптичним приладом з діаметром вимірювальної поверхні (п`ятка або наконечник) не менше 30 мм.
У той же час, ні протоколи випробувань від 01.09.2025 року № 1908, від 01.09.2025 року № 1909, від 01.09.2025 року № 1910, ні інші наявні у матеріалах справи документи не містять доказів використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" передбаченого державним стандартом приладу, за допомогою якого вимірюється товщина матеріалів - товщиноміра, у той час як вимірювання товщини еластичного покриття (лінолеуму) за допомогою штангенциркуля або мікрометра без спеціальної п`ятки площею 30 мм. не є коректним.
Крім того, зі змісту протоколів випробувань від 01.09.2025 року № 1908, від 01.09.2025 року № 1909, від 01.09.2025 року № 1910 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" проводило, зокрема, вимірювання поставленого лінолеуму щодо абсолютної залишкової деформації та зміни лінійних розмірів при нагріванні (загальна вартість яких згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 6/54/1 склала 8 550,00 грн. без ПДВ).
Однак, матеріали справи не містять інформації як щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" відповідної акредитації на здійснення таких вимірювань, так і власне підстав для фактичного проведення цих досліджень у контексті спірних правовідносин.
Більше того, у примітці до кожного з протоколів випробувань вказано, що *- випробування проведено поза сферою акредитації ВЦ.
Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність Залізницею поставки Товариством за товарно-транспортними накладними від 29.05.2025 року № РЦБ-55, від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2 та від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2 (складеними та підписаними Товариством видатковими накладними від 28.05.2025 року № 55, від 03.07.2025 року № 74 та від 05.08.2025 року № 102) товару неналежної якості та невідповідність його вимогам ДСТУ (ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови"). 
За умовами пункту 9.3.2 Договору за поставку товару неналежної якості, комплектності або асортименту, постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 (двадцять) % від вартості поставленого неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний, некомплектний товар та/або товар неналежного асортименту. При порушенні строків усунення недоліків або заміни неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, визначених пунктом 2.8 цього Договору, постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) % від вартості незаміненого у строк дефектного та/або неякісного, некомплектного товару та/або товару неналежного асортименту, яка нараховується за кожен день прострочення до дати виконання постачальником зобов`язання або до останнього дня строку дії цього Договору (якщо постачальник не виконав і не підтвердив намір виконати своє зобов`язання, визначене пунктом 2.8 цього Договору, яке виникло під час дії цього Договору).
Відповідно до пункту 2.13 Договору організація експертизи товару за якістю здійснюється за рахунок покупця. У разі виявлення товару неналежної якості постачальник відшкодовує покупцю вартість експертизи.
Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
Положеннями статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту поставки Товариством на користь Залізниці неякісного товару в кількості 5 210 м2 на загальну суму 1 043 771,40 грн. з ПДВ, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до Товариства відповідальності у вигляді стягнення пені у розмірі 93 821,23 грн. та штрафу в сумі 208 754,28 грн., нарахованих внаслідок поставки товару неналежної якості, а також і покладення на постачальника витрат з проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" експертизи відповідного товару в розмірі 13 500,00 грн. (до якої включено витрати на вимірювання поставленого лінолеуму щодо абсолютної залишкової деформації та зміни лінійних розмірів при нагріванні на суму 8 550,00 грн. без ПДВ).
Враховуючи вищевказані обставини та наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність первісних позовних вимог Залізниці у даній справі, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.
У той же час, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги Товариства підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.
Як було зазначено вище, 30.05.2025 року Товариство згідно з товарно-транспортною накладною від 29.05.2025 року № РЦБ-55 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 2 390 м2 на загальну суму 478 812,60 грн. з ПДВ. (1 партія товару).
02.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці склала Акт вхідного контролю № 126, яким зафіксувала недоліки поставленого товару, а саме:
- згідно з довідкою від 28.05.2025 року № 28/05-1 щодо імпортного товару зазначено країну, де зареєстрований виробник товару - Бельгія, однак на бирках, які прикріплені до рулонів, зазначено країна - Словенія;
- на рулонах відсутнє маркування (бирки) на мові країни одержувача. 
Актом від 02.06.2025 року № 126 приймання поставленої Товариством продукції було призупинено та листом від 03.06.2025 року № НХ Придн.-02/129 викликано уповноваженого представника Товариства для участі у прийманні товару та складання Акта про фактичну якість і комплектність продукції на 09.06.2025 року.
Згідно з товарно-транспортною накладною від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2 Товариство поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці замінене покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 2 390 м2 на загальну суму 478 812,60 грн. з ПДВ (1 партія товару).
20.06.2025 року (тобто в межах передбаченого пунктом 2.8 Договору строку) комісія у складі трьох представників Залізниці та представника Товариства склала Акт - заміни покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) у кількості 2 390 м2 на суму 478 812,60 грн. з ПДВ, яким зафіксовано факт заміни продукції та її повернення за рахунок постачальника (автомашина НОМЕР_1 ); приймання продукції відновлено.
03.07.2025 року Товариство згідно з товарно-транспортною накладною від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 1 620 м2 на загальну суму 324 550,80 грн. з ПДВ. (2 партія товару).
08.08.2025 року Товариство згідно з товарно-транспортною накладною від 05.08.2025 року № РЦБ-102 поставило на адресу СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) у кількості 1 200 м2 на загальну суму 240 408,00 грн. з ПДВ. (3 партія товару).
Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, поставлений Товариством за вищенаведеними товаророзпорядчими документами на користь Залізниці товар - лінолеум, ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) обсягом 5 210,00 м2 загальною вартістю 1 043 771,40 грн. відповідав умовам Договору (зокрема, вимогам Специфікації № 1 в частині товщини покриття ПВХ для підлоги) та вимогам ДСТУ Б В.2.7-21:2013, і був виготовлений B.I.G. Floorcovering N.V. (Бельгія) не раніше 2025 року. Документами, які підтверджують якість та відповідність товару, є Сертифікат відповідності № UA.1О393.00079-25, термін дії: з 18.02.2025 до 17.02.2026, а також паспорт якості (долучений Товариством до адресованого Залізниці листа від 26.06.2025 року № 26/06-1).
Факт поставки позивачем вищенаведеного товару на користь Залізниці додатково підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних товарно-транспортних накладних від 22.01.2025 року № 1, від 22.01.2025 року № 2 та від 24.01.2025 року № 3, підписаних відповідальними особами вантажовідправника, вантажоодержувача та водієм-експедитором без жодних зауважень чи заперечень.
Відповідно до пункту 5.5 Договору товаросупровідні документи повинні надаватися покупцю в оригіналі одночасно з прийманням-передачею товару.
За умовами пункту 4.7 Договору видаткова накладна підписується особами, відповідальними за приймання товару.
Згідно з пунктом 7.1 Договору оплата за товар здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Пунктом 7.2 цієї угоди передбачено, що (для платників ПДВ) оплата за кожну партію поставленого товару за цим Договором проводиться покупцем на 45 (сорок п`ятий) календарний день з дати підписання видаткової накладної за умови реєстрації податкової накладної не пізніше ніж за 3 (три) календарні дні до дати оплати, визначеної цим пунктом, та оформленої згідно з вимогами законодавства України, та відповідно до рахунку-фактури на поставлену партію товару.
У випадку, якщо податкова накладна зареєстрована пізніше, ніж за 3 (три) календарні дні до дати оплати, визначеної цим пунктом, оплата здійснюється на 5 (п`ятий) календарний день з дати реєстрації податкової накладної.
У випадку, якщо на дату оплати реєстрацію податкової накладної зупинено, оплата здійснюється на 5 (п`ятий) календарний день з дати отримання покупцем на електронну адресу m.burkackaya@dp.uz.gov.ua повідомлення від постачальника з копією квитанції про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У зустрічному позові Товариство вказувало, а Залізниця під час розгляду справи не заперечувала, що під час приймання-передачі товару за всіма трьома поставками Товариство склало, підписало та передало покупцю, зокрема, видаткові накладні від 28.05.2025 року № 55 на суму 478 812,60 грн., від 03.07.2025 року № 74 на суму 324 550,80 грн. і від 05.08.2025 року № 102 на суму 240 408,00 грн.
Проте, всупереч взятим на себе зобов`язанням Залізниця надані їй видаткові накладні не підписала та не здійснила оплату вартості вищенаведеного товару, заборгувавши таким чином Товариству 1 043 771,40 грн.
Листом від 31.10.2025 року № 31/10-1 Товариство звернулося до Залізниці із претензією, в якій просило покупця підписати та передати постачальнику належним чином підписані уповноваженими особами Залізниці видаткові накладні від 28.05.2025 року № 55, від 03.07.2025 року № 74, від 05.08.2025 року № 102; провести оплату за поставлений за наведеними накладними товар на загальну суму 1 043 771,40 грн. з ПДВ; а також оплатити витрати постачальника на проведення дослідження (експертизи) щодо якості товару: за надання метрологічних послуг ДП "Харківстандартметрологія" - 4 652,40 грн. з ПДВ та за експертне дослідження Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності - 20 355,84 грн. з ПДВ (разом - 25 008,24 грн. з ПДВ).
Зважаючи залишення покупцем означеної претензії Товариства без задоволення, постачальник звернувся до господарського суду міста Києва із зустрічним позовом у справі № 910/14605/25 про стягнення із Залізниці грошових коштів у загальному розмірі 1 142 573,14 грн., з яких: 1 043 771,40 грн. - основний борг за Договором, 87 662,38 грн. - пеня, 10 856,58 грн. - інфляційні втрати, 282,78 грн. - 0,1 % річних.
Як було вказано вище, відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Заперечуючи проти задоволення зустрічних вимог Товариства, Залізниця посилалася на те, що видаткові накладні від 28.05.2025 року № 55 на суму 478 812,60 грн., від 03.07.2025 року № 74 на суму 324 550,80 грн. та від 05.08.2025 року № 102 на суму 240 408,00 грн. покупцем підписані не були, а акти про фактичну якість і комплектність продукції від 30.06.2025 року № 126/3, від 18.07.2025 року № 196/1 та від 19.08.2025 року № 229/1 містять підтвердження наявності недоліків поставленого товару. Крім того, за наслідками здійснення спірних господарських операцій з поставки товару Товариство не склало відповідних податкових накладних. 
Враховуючи відсутність визначених пунктом 7.3 Договору документів, а саме: підписаних Залізницею видаткових накладних та актів про фактичну якість і комплектність продукції з підтвердженням відсутності недоліків поставленого товару, а також складених Товариством податкових накладних, покупець вказував на відсутність правових підстав для здійснення оплати вартості спірного товару, яка у будь-якому випадку здійснюється за умови реєстрації податкової накладної (чого Товариством зроблено не було).
Суд встановив, що за фактом поставки лінолеуму ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеуму Б П С 2,5 3500 мм) обсягом 5 210,00 м2 загальною вартістю 1 043 771,40 грн. постачальник склав та підписав видаткові накладні від 28.05.2025 року № 55, від 03.07.2025 року № 74, від 05.08.2025 року № 102.
Однак, вищевказані документи покупцем підписані не були.
Заперечення Залізниці проти задоволення зустрічного позову в даній справі фактично зводяться не до заперечення факту поставки товару в цілому, а стосуються відсутності підстав для здійснення оплати поставленого товару внаслідок не складення сторонами визначених пунктом 7.3 Договору документів.
Разом із тим, факт надходження на адресу покупця товару за товарно-транспортною накладною від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2 (з урахуванням Акту від 20.06.2025 року - заміни покриття ПВХ для підлоги (лінолеум)) у кількості 2 390 м2 на суму 478 812,60 грн. з ПДВ, за товарно-транспортною накладною від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2 у кількості 1 620 м2 на загальну суму 324 550,80 грн. з ПДВ, а також за товарно-транспортною накладною від 05.08.2025 року № РЦБ-102 у кількості 1 200 м2 на загальну суму 240 408,00 грн. з ПДВ, Залізницею не спростовано та фактично підтверджено покупцем у поданих заявах по суті справи.
30.06.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 126/3 (щодо заміненої Товариством продукції, поставленої за товарно-транспортною накладною від 18.06.2025 року № РЦБ-55/2, з урахуванням Акту від 20.06.2025 року - заміни покриття ПВХ для підлоги (лінолеум)) у кількості 2 390 м2 на суму 478 812,60 грн.); 18.07.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 196/1 (щодо продукції у кількості 1 620 м2 на загальну суму 324 550,80 грн., поставленої за товарно-транспортною накладною від 03.07.2025 року № РЦБ-74/2); 19.08.2025 року комісія СП "Дніпровський Головний матеріально технічний склад" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Залізниці, за участі директора Товариства Кремера С.М., склала Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 229/1 (щодо продукції у кількості 1 200 м2 на загальну суму 240 408,00 грн., поставленої за товарно-транспортною накладною від 05.08.2025 року № РЦБ-102).
Означеними актами були зафіксовані порушення Товариством умов Договору (Специфікації № 1) в частині поставки покриття ПВХ для підлоги (лінолеум), ТМ "Beauflor" колекція "Moods", погодженої сторонами товщини - 2,5 мм, вказаної на бирках, прикріплених до рулонів. При цьому, ЗВТ, ЗДК та ВО, що застосовувалися Залізницею під час вхідного контролю: штангенциркуль заводський № Г37520 (щодо 1 та 2 партії товару) та товщиномір індикаторний типу 20/120 заводський № SH1707F4374 (щодо 3 партії товару).
Наведені обставини свідчать про те, що покупець визнав факт надходження товару, здійснив його огляд та вхідний контроль, а відтак фактично вступив у володіння поставленим Товариством товаром, документально не підтвердивши його отримання шляхом підписання відповідних видаткових накладних у порядку пункту 4.6 Договору.
Однак, під час розгляду даної справи суд встановив необґрунтованість висновків комісії, викладених в Актах про фактичну якість і комплектність продукції № 126/3, № 196/1 та № 229/1, а також і складених за результатами випробувань Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсертіфікейшн" протоколів від 01.09.2025 року № 1908, від 01.09.2025 року № 1909 і від 01.09.2025 року № 1910, огляду на їх складення з порушенням, зокрема, вимог пункту 4.1.5 ДСТУ Б В.2.7- 292:2011 "Матеріали полімерні еластичні та текстильні для покриття підлог. Методи контролювання" та пункту 10.4 ДСТУ Б В.2.7-21:2013 "Матеріали і вироби полівінілхлоридні багатошарові та одношарові для покриття підлог. Технічні умови". У той же час, дійсне середнє арифметичне значення товщини поставленого Товариством Залізниці лінолеуму згідно з Протоколом вимірювання геометричних розмірів покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) № 03/4414 від 13.10.2025 р., складеним ДП "Харківстандартметрологія" станом на 13.10.2025 року, склало 2,46, а виданим органом з оцінки відповідності - ТОВ "Укрсертіфікейшн" Сертифікатом відповідності № UA.1О393.00079-25 та Висновком експертів Науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності від 23.10.2025 року № 526/1/25 встановлено, що вимогам ДСТУ Б В.2.7-21:2013 відповідає не тільки товщина, а й довжина, ширина, стиранність, абсолютна залишкова деформація та зміна лінійних розмірів поставленого Залізниці лінолеуму.
Означеними обставинами спростовуються й посилання Залізниці на те, що підставою для відстрочки або відмови від оплати за товар в розумінні пункту 7.6 Договору у даному випадку є факт поставки Товариством неякісного товару.
Суд наголошує, що встановлений умовами Договору порядок приймання покупцем товару передбачає чітко визначений алгоритм дій, який не ототожнює оформлення товаросупровідних документів із встановленням фактичної якості товару.
Так, за змістом умов Договору підписання акта приймання-передачі або видаткової накладної є наслідком встановлення відповідності поставки за кількістю та наявності передбаченого Договором пакета підтверджуючих документів, а не результатом перевірки фактичних якісних характеристик товару.
Положення пунктів 2.1, 2.2 Договору свідчать, що на етапі поставки якість товару підтверджується саме документально - шляхом надання документів, визначених Специфікацією № 1. Лише у разі відсутності таких документів абзацом другим пункту 2.4 Договору передбачено можливість неприйняття товару покупцем до врегулювання питання між сторонами.
Отже, Договір прямо не пов`язує оформлення первинних документів з необхідністю проведення фактичного дослідження властивостей поставленого товару під час його надходження.
Наведені обставини підтверджуються, зокрема, змістом пункту 5.8 Договору, яким чітко встановлено, що під час приймання товару уповноважені особи покупця зобов`язані: 1) перевірити відповідність фактичної кількості товару кількості, зазначеній у первинних товаросупровідних документах; 2) перевірити наявність і відповідність документів, які підтверджують якість товару відповідно до умов Договору; засвідчити отримання товару шляхом підписання відповідних документів.
Разом із тим, що фактичне прийняття Залізницею товару на загальну суму 1 043 771,40 грн. підтверджується здійсненням останньою дій, які за своєю правовою природою можливі виключно щодо товару, що перебуває у володінні та розпорядженні покупця.
Суд також звертає увагу на те, що згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 Цивільного кодексу України загалом, так і пункту 6 цієї статті, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Такі засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.
Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду від 01.03.2021 року в справі № 180/1735/16-ц).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 року в справі № 4619578/15-ц звернула увагу на те, що в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
З огляду на викладене, суд зазначає, що посилання Залізниці на її внутрішні процедури з вхідного контролю та перевірки якості товару, які проводяться після його фактичного надходження, не можуть змінювати момент виконання зобов`язання з поставки або впливати на дотримання строків поставки, узгоджених сторонами у Договорі, як не можуть і штучно відстрочувати виникнення у покупця обов`язку оплатити отриманий ним товар.
Більше того, суд не бере до уваги посилання Залізниці на відсутність зареєстрованих Товариством за результатами вчинення спірних господарських операціях податкових накладних, оскільки матеріали справи містять копії відповідних податкових накладних від 29.05.2025 року № 13 (щодо загальної суми коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість - 478 812,60 грн.), від 03.07.2025 року № 5 (щодо загальної суми коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість - 324 550,80 грн.) та від 05.08.2025 року № 1 (щодо загальної суми коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість - 240 408,00 грн.) з відмітками про їх прийняття контрагентом (Залізницею) та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, що додатково підтверджується наданими Товариством копіями відповідних квитанцій щодо прийняття та реєстрації податкових накладних у ЄРПН.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що постачальник за Договором вчинив всі залежні від нього та необхідні дії, а поставка Товариством товару належної якості за Договором є такою, що відбулася, принаймні 30.06.2025 року - щодо покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) у кількості 2 390 м2 на суму 478 812,60 грн. (1 партія); 18.07.2025 року - щодо цієї продукції у кількості 1 620 м2 на загальну суму 324 550,80 грн. (2 партія), 19.08.2025 року - щодо наведеного товару в кількості 1 200 м2 на загальну суму 240 408,00 грн. (3 партія). 
Відтак, з урахуванням обставин даної справи, у Залізниці виник обов`язок оплатити вартість поставленого їй товару на 45 календарний день з дати фактичної поставки Товариством цього товару.
Проте, всупереч взятим на себе зобов`язанням Залізниця не здійснила оплату вартості вищенаведеного товару, заборгувавши таким чином Товариству 1 043 771,40 грн.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання. Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Оскільки загальна сума боргу Залізниці, яка складає 1 043 771,40 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і покупець на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Товариством, а також не надав належних доказів поставки неякісного товару, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість зустрічних вимог Товариства до Залізниці про стягнення вказаної суми грошових коштів, у зв`язку з чим зустрічний позов у цій частині підлягає задоволенню.
Крім того, внаслідок неналежного виконання Залізницею своїх грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого від Товариства товару, постачальник просив суд стягнути з покупця 0,1 % річних у загальному розмірі 282,78 грн., з яких: 152,17 грн. - 0,1 % річних, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 478 812,60 грн. у період з 15.08.2025 року по 08.12.2025 року; 87,14 грн. - 0,1 % річних, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 324 550,80 грн. у період з 02.09.2025 року по 08.12.2025 року; 43,47 грн. - 0,1 % річних, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 240 408,00 грн. у період з 04.10.2025 року по 08.12.2025 року; а також 10 856,58 грн. інфляційних втрат, нарахованих на відповідні суму боргу Залізниці протягом означених періодів.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Слід зазначити, що у пункті 9.2 Договору сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності покупця за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1 (нуль цілих одна десята) % річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором.
Оскільки нараховані Товариством суми 0,1 % річних у розмірі 282,78 грн. та інфляційні втрати в сумі 10 856,58 грн. є арифметично правильними та відповідають приписам чинного законодавства і умовам Договору, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог постачальника про стягнення із Залізниці означених компенсаційних виплат у вищевказаних розмірах.
Також, зважаючи на неналежне виконання Залізницею своїх грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати отриманого від Товариства товару, постачальник просив суд стягнути з покупця 87 662,38 грн. пені, нарахованої із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, з яких: 47 172,88 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в розмірі 478 812,60 грн. у період з 15.08.2025 року по 08.12.2025 року; 27 013,30 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в розмірі 324 550,80 грн. у період з 02.09.2025 року по 08.12.2025 року; 13 476,02 грн. - пеня, нарахована на суму основного боргу в розмірі 240 408,00 грн. у період з 04.10.2025 року по 08.12.2025 року.
Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Грошовим зобов`язанням є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів (глава 47 Цивільного кодексу України), в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Отже, правовідношення, у якому покупець зобов`язаний оплатити поставлений товар грошима, а постачальник має право вимагати від покупця відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір (подібний висновок міститься у пункті 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року в справі № 904/4156/18 та постанові Верховного Суду від 02.11.2022 року в справі № 910/14591/21).
Проте, нормами закону відповідну ставку пені, яка підлягає застосуванню в спірних правовідносинах, не визначено.
Отже, за змістом положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.05.2023 року в справі № 910/21298/21.
Надаючи оцінку обставинам, які мають правове значення для розгляду справи, зважаючи на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року в справі № 904/4156/18, суд проаналізував умови укладеного між сторонами Договору щодо нарахування штрафних санкцій та встановив, що цей правочин не містить погодження контрагентами такого виду відповідальності, як стягнення із Залізниці пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з проведення розрахунків за поставлений товар, а також конкретного розміру ставки цієї штрафної санкції.
З огляду на викладене, суд додатково звертає увагу Товариства на положення статті 547 Цивільного кодексу України, за якими правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі та, у разі недодержання письмової форми, є нікчемним.
Зважаючи на те, що нормативно-правовими актами, якими врегульовано питання відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, не визначено відповідну ставку пені, що підлягає застосуванню в разі порушення Залізницею грошових зобов`язань в частині сплати на користь Товариства вартості товару за Договором, а також враховуючи непогодження сторонами безпосередньо у Договорі розміру пені за порушення грошових зобов`язань та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які свідчать про письмове погодження сторонами конкретного розміру пені за несвоєчасну оплату поставленого за Договором товару, суд дійшов висновку про безпідставність зустрічних вимог Товариства про стягнення із Залізниці пені у розмірі 87 662,38 грн.
За таких обставин, у задоволенні вищенаведеної зустрічної вимоги Товариства слід відмовити.
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісних позовних вимог Залізниці та часткове задоволення зустрічних вимог Товариства в даній справі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, понесені Залізницею витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 792,91 грн. залишаються за позивачем за первісним позовом та компенсації останньому не підлягають, тоді як із Залізниці на користь Товариства стягненню підлягає судовий збір у розмірі 12 658,93 грн. (розрахований пропорційно до розміру задоволених зустрічних вимог Товариства).
Слід також зазначити, що відповідно до частини 1, пункту 2 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
За умовами частини 4 статті 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року в справі № 712/4126/22.
На підтвердження витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, Товариство надало суду акт здачі-приймання Висновку експертів від 23.10.2025 року № 526/1/25 і виставлений Науково-дослідним центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності рахунок-фактуру від 17.10.2025 року № 204 на оплату експертного дослідження вартістю 20 355,84 грн., а також виставлений Державним підприємством "Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" рахунок-фактуру від 06.10.2025 року № 03-576 на оплату послуг з вимірювання товщини покриття ПВХ для підлоги (лінолеум) ТМ "Beauflor" колекція "Moods" (еквівалент Лінолеум Б П С 2,5 3500 мм) вартістю 4 652,40 грн. Крім того, Товариство надало суду копії платіжної інструкції від 20.10.2025 року № 1059 на суму 20 355,84 грн. та платіжної інструкції від 07.10.2025 року № 1045 на суму 4 652,40 грн. про оплату вищенаведених виставлених Товариству рахунків.
Враховуючи вищенаведені докази, а також з огляду на результат вирішення спору в даній справі, суд дійшов висновку про покладення на Залізницю витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи, у розмірі 23 089,52 грн. (пропорційно до розміру задоволених зустрічних позовних вимог Товариства).
Щодо розподілу витрат Товариства на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.
У зустрічні позовній заяві Товариство вказувало, що попередній розрахунок суми судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, які воно понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 60 000,00 грн., які Товариство просило суд покласти на Залізницю.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
На підтвердження дійсного розміру понесених Товариством витрат на оплату професійної правничої допомоги в даній справі останнє надало суду, зокрема, копію укладеного 06.08.2025 року між ним (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "КЕЙ ПАРТНЕРС" (Об`єднання) договору про надання правничої допомоги № 2025/08-8 (далі - Договір № 2025/08-8), за змістом якого в порядку та на умовах, визначених цим правочином, Об`єднання зобов`язалося надати клієнту правову допомогу в рамках будь-яких справ, що стосуються діяльності клієнта, зокрема, з питань здійснення захисту, представництва, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Пунктами 4.2, 4.3 Договору № 2025/08-8 передбачено, що розмір гонорару Об`єднання визначається за домовленістю сторін, про що складається акт наданих послуг або укладається відповідний Додаток до договору. Акт наданих послуг розробляється Об`єднанням щомісячно. В акті наданих послуг наводиться детальний опис послуг, наданих згідно з договором, а також вказуються реквізити, згідно з якими проводиться оплата. У випадку, якщо розмір гонорару визначається актом наданих послуг, строк оплати за таким актом складає 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту його складення, якщо інше не визначено таким актом.
Якщо розмір гонорару визначається на підставі Додатку до цього договору, його розмір, порядок його сплати та інші умови визначаються у такому Додатку.
У Додатку № 1 до Договору № 2025/08-8 його сторони дійшли згоди, що в порядку та на умовах, визначених договором, клієнт доручає Об`єднанню:
1. Підготувати та подати (зустрічну) позовну заяву (з відповідними клопотаннями за необхідності) до господарського суду міста Києва щодо стягнення заборгованості із Залізниці за Договором, а також стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та штрафних санкцій (далі - справа); здійснювати представництво інтересів клієнта в господарському суді міста Києва з приводу зазначених питань з усіма правами, що наділений клієнт відповідно до ГПК України, як позивач, в тому числі з правом готувати, підписувати та подавати заяви по суті справи та інші процесуальні документи (пояснення, заяви, клопотання тощо), окрім прав, що нерозривно пов`язані з особою позивача.
2. У випадку відкриття провадження у справі № 910/14605/25 за позовною заявою Залізниці до клієнта про стягнення штрафних санкцій та інших витрат за Договором, представляти інтереси клієнта з усіма правами, наданими йому як відповідачу по справі, відповідно до вимог ГПК України, з правом підпису всіх необхідних документів.
Згідно з пунктами 3, 4 Додатку № 1 до Договору № 2025/08-8 вартість послуг, зазначених у пунктах 1-2 цього Додатку, складається з наступних сум:
3.1. Щодо послуг, визначених у пункті 1 цього Додатку, безумовна фіксована вартість послуг становить 40 000,00 грн.
3.2. Щодо послуг, визначених у пункті 2 цього Додатку, безумовна фіксована вартість послуг становить 20 000,00 грн.
Оплата за виконані роботи здійснюється в наступному порядку: 40 000,00 грн. авансовим платежем упродовж 10 робочих днів з моменту підписання цього Додатку; повний розрахунок - впродовж 10 робочих днів з моменту ухвалення судом першої інстанції рішення по справі.
Слід зазначити, що у матеріалах справи наявна копія квитанції про виконання платіжної інструкції від 01.12.2025 року № 1136, яка підтверджує факт перерахування Товариством на користь Об`єднання частини передбаченого Договором № 2025/08-8 гонорару в розмірі 40 000,00 грн.
У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Оцінюючи подані Товариством на підтвердження понесених ним адвокатських витрат документи, суд виходить з того, що відповідні витрати не повинні мати надмірний характер, а також мають відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру, з урахуванням обставин справи.
Вирішуючи питання обґрунтованості та пропорційності заявленого Товариством до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору в даній справі (з урахуванням як первісного, так і зустрічного позовів), суд врахував, зокрема, подані Залізницею заперечення проти стягнення з неї заявлених витрат Товариства на оплату послуг професійної правничої допомоги (відзив на зустрічну позовну заяву від 26.12.2025 року) з посиланням на їх неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами на адвокатські послуги, складністю даної справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг.
Суд взяв до уваги й те, що надані Товариством документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.
Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.
Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
За умовами пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав первісних та зустрічних позовних вимог, складності справи, оцінюючи фактичні витрати Товариства з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, викладені Залізницею заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката з відповідними обґрунтуваннями, з огляду на те, що заявлений Товариством до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд, зважаючи на часткове задоволення зустрічних позовних вимог, дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення із Залізниці на користь Товариства витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27 698,29 грн.
Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні первісного позову відмовити.
2. Зустрічний позов задовольнити частково.
3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; код ЄДРПОУ 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тендер Про" (02141, місто Київ, вулиця Олександра Мишуги, будинок 2, офіс 422; код ЄДРПОУ 45070104) 1 043 771 (один мільйон сорок три тисячі сімсот сімдесят одну) грн. 40 коп. основного боргу, 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 78 коп. 0,1 % річних, 10 856 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 12 658 (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 93 коп. судового збору, 23 089 (двадцять три тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 52 коп. витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи, а також 27 698 (двадцять сім тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 29 коп. витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.
4. У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовити.
5. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. В силу приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09.06.2026 року. 

Суддя В.С. Ломака