УХВАЛА

12 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 922/2872/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Вронської Г.О.,

перевіривши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_1 

на постанову Східного апеляційного господарського суду (Крестьянінов О.О., Демідова П.В., Мартюхіна Н.О.)
від 14.04.2026 (повний текст складений 20.04.2026)
та на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду (Крестьянінов О.О., Демідова П.В., Мартюхіна Н.О.)
від 01.05.2026

у справі за позовом ОСОБА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медицина"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

1.  ОСОБА_1 (далі - Позивачка, Скаржниця) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медицина" (далі - Відповідач) про визнання недійсними рішення загальних зборів.
2. Позов обґрунтовано порушенням правил проведення загальних зборів.
3. Господарський суд Харківської області рішенням від 07.01.2026 позов задовольнив повністю, визнав недійсним рішення загальних зборів Відповідача, оформлене протоколом від 14.08.2025, стягнув з Відповідача на користь Позивачки суму витрат з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Додатковим рішенням від 22.01.2026 стягнув з Відповідача на користь Позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.
4. Східний апеляційний господарський суд постановою від 14.04.2026 апеляційну скаргу Відповідача задовольнив, рішення Господарського суду Харківської області від 07.01.2026 у справі №922/2872/25 скасував. Прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.01.2026 у справі №922/2872/25 скасував, у задоволенні заяви Позивачки про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
5. 12 травня 2026 року Позивачка (Скаржниця), із використанням підсистеми "Електронний суд", звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 у справі № 922/2872/25, в якій просить:
- прийняти до розгляду дану касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження;
- скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 року у справі №922/2872/25 та залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області від 07.01.2026 у справі №922/2872/25;
- зупинити дію постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 року у справі №922/2872/25 до закінчення її перегляду в касаційному порядку;
- вирішити питання судових витрат.
6. Підставами касаційного оскарження Скаржниця вказала пункти 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України.
7. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржниця зазначила, що суд апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права, а саме, не врахував висновки Верховного Суду, викладених в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 910/1748/22 щодо того, що неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства, а отже й на участь в управлінні товариством, положення статті 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо права учасників товариства припинити повноваження виконавчого органу в будь-який час не звільняють учасників товариства від дотримання порядку скликання загальних зборів та належного повідомлення всіх учасників товариства про проведення таких зборів, вказані обставини є підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.
8. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржниця стверджує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: щодо застосування частини 5 статті 98 ЦК України в контексті порушення порядку скликання загальних зборів шляхом зловмисного, вчиненого з метою порушення права учасника, неповідомлення учасника товариства, який володіє істотною часткою участі (у розмірі 20% статутного капіталу), про проведення загальних зборів, порядок денний яких включав питання обрання нового директора товариства як рішення виключної компетенції загальних зборів.
9. 21 травня 2026 року Позивачка, із використанням підсистеми "Електронний суд", звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2026, в якій просить скасувати додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2026 у справі № 922/2872/25 та ухвалити нове судове рішення яким у задоволенні заяви Відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
10. Підставою касаційного оскарження додаткової постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2026 у справі № 922/2872/25, Скаржниця зазначила пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України.
11. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржниця зазначила, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не врахував висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 щодо того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
12. Верховний Суд вважає обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, наведене Скаржницею, достатнім для відкриття касаційного провадження.
13. Натомість перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що вона оформлена з порушенням вимог, передбачених статтею 290 ГПК України, отже наявні підстави для залишення її без руху з огляду на таке.
14. Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
15. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
16. Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
17. Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
18. Оскільки у цій справі позов поданий у 2025 році, то для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3 028,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.
19. Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
20. Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
21. Таким чином у даному випадку судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2026 у справі №922/2872/25 підлягав сплаті у сумі 4844,80 грн, а саме: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028,00х200%х0,8=4844,80 грн.
22. Однак, до касаційної скарги Скаржниця не додала платіжний документ про сплату судового збору.
23. Згідно із частиною 2 статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
24. Відповідно до приписів частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
25. З огляду на викладене, касаційна скарга Скаржниці залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України із наданням строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 4844,80 грн за подання касаційної скарги.
26. Клопотання Скаржниці про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 у справі № 922/2872/25 буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.
27. Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 295, Суд 

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2026 у справі №922/2872/25 залишити без руху.
2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. Вронська