ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 340/1079/25
адміністративне провадження № К/990/39157/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів: Шарапи В.М., Стародуба О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року (головуючий суддя Шлай А.В., судді: Круговий О.О., Щербак А.А.) у справі № 340/1079/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ), у якому, з урахуванням уточнення (зміни) позовних вимог, просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховується з для обчислення його пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 для забезпечення індексації пенсії;
зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії у відповідності до частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон № 1058-IV) шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення його пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі також постанова КМУ № 127), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі також постанова КМУ № 118), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі також постанова КМУ № 168), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі також постанова КМУ № 185) та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 18.08.2024.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який врахований для обчислення його пенсії, у розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 18.08.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який врахований для обчислення його пенсії, у розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, та здійснити перерахунок і виплату пенсії починаючи з 18.08.2024, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.09.2025 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 в адміністративній справі № 340/1079/25 скасовано в частині визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та зобов`язано здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 починаючи з 18.08.2024, із урахуванням збільшення показника середньої заробітної плати на коефіцієнти за 2021 - 2023 (1,11, 1,14, 1,197).
Ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено.
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 в адміністративній справі № 340/1079/25 залишено без змін.
24.09.2025 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 04.11.2025 відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.
10.11.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення.
Відповідач копію ухвали отримав 14.11.2025 та правом надання відзиву на касаційну скаргу не скористався.
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

IІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11, установлений постановою КМУ № 127, починаючи з 01.03.2021, у розмірі 1,14, установлений постановою КМУ № 118, починаючи з 01.03.2022, у розмірі 1,197, установлений постановою КМУ № 168, починаючи з 01.03.2023, та у розмірі 1,0796, установлений постановою КМУ № 185, починаючи з 01.03.2024, установивши натомість доплату в розмірі 135 грн та по 100 грн відповідно. 
Вважає, що до спірних правовідносин відповідач протиправно не застосував частину 2 статті 42 Закону № 1058-IV, пункти 1-4, 7 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою КМУ від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 р» (далі також Порядок № 124), пункт 1 постанови № 127, пункт 1 постанови КМУ № 118, пункт 1 постанови КМУ № 168 та пункт 1 постанови КМУ № 185, натомість помилково застосував абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124, пункт 4 постанови КМУ № 118, пункт 6 постанови КМУ № 168 та пункт 3 постанови КМУ № 185.
Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що у контексті спірних правовідносин визначальним є не рік виходу на пенсію, а те, чи перевищує показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до пункту 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як складову формули визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії конкретної особи. 
Стверджує, що перерахунки пенсії позивача у зв`язку з індексацією у 2021, 2022, 2023 та 2024 роках проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.11.2024, у якій просив провести перерахунок (індексацію) пенсії згідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021, у розмірі 1,14 з 01.03.2022, у розмірі 1,197 з 01.03.2023 та у розмірі 1,0796 з 01.03.2024, у зв`язку з чим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2021.
Листом від 09.12.2024 відповідач повідомив позивачу, що перерахунки пенсії у зв`язку з індексацією у 2021-2024 роках проведено у відповідності до чинного законодавства.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується з для обчислення його пенсії, на коефіцієнти у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 для забезпечення індексації пенсії, позивач звернувся із цим позовом до суду.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV шляхом встановлення йому щомісячної доплати до пенсії у розмірі 100,00 грн у 2021 році, 135,00 грн у 2022 році, 100,00 грн у 2023 році, замість застосування коефіцієнта збільшення 1,11, 1,14, 1,197 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у спосіб, визначений законом.
Суд першої інстанції зазначив, що під час індексацій пенсій у 2021-2024 роках пенсійний орган мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії.
У спірних правовідносинах пенсія за віком позивача була обчислена з урахуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн.
Відтак, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо проведення індексації його пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який врахований для обчислення пенсії, у розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та, у зв`язку з цим, зобов`язати провести індексацію пенсії позивачу шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який врахований для обчислення його пенсії, у розмірі 7763,17 грн, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.
Стосовно доводів представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, то такі суд визнав необґрунтованими, оскільки як зазначалось раніше, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог, позивач просив захистити порушене право з 18.08.2024, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, а не з 01.03.2021.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосуванню підлягає коефіцієнт - 1,0796, тобто станом на 2024 рік, скільки судом першої інстанції визнано право позивача на індексацію пенсії починаючи з 18.08.2024.
На думку суду апеляційної інстанції, коефіцієнти за попередні 2021 - 2023 роки застосуванню у такому випадку не підлягають.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Скаржник зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
З покликанням на висновки Верховного Суду у постановах від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, від 17.01.2025 у справі № 620/7211/24 (інших подібних справах) зазначає, що при проведенні перерахунку пенсій відповідно до Закону № 1058-IV у зв`язку з щорічною індексацією (згідно із постановами КМУ), збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якою сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV.
Вважає, що пенсійний орган, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100,00 грн у 2021 році, в розмірі 135 грн у 2022 році, 100 грн у 2023 році,100,00 грн у 2024 році, замість застосування коефіцієнта збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не відповідно до вимог чинного законодавства.
Також стверджує, що позовні вимоги не обмежуються шестимісячним строком звернення до суду, оскільки недонарахування пенсії позивача сталось з неналежного виконання службовими особами органів ПФУ своїх посадових обов`язків.

VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон № 1058-ІV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно із статтею 1 Закону № 1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Відповідно до пункту 4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).
Згідно із абзацом другим частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 Закону № 1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина перша статті 9 Закону № 1282-XII).
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії.
Обов`язковий характер індексації визначається статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-ІІІ), у якій визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону № 2017-ІІІ).
У свою чергу, у зв`язку із необхідністю вдосконалення пенсійного забезпечення громадян, визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, 15.02.2022 було прийнято Закон України № 2040-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» (далі - Закон № 2040-IX), яким, зокрема, частину п`яту статті 2 Закону № 1282-XII було викладено в новій редакції.
Так, частиною п`ятою статті 2 Закону № 1282-XII в редакції Закону № 2040-IX визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.
Отже, враховуючи положення частини п`ятої статті 2 Закону № 1282-XII та абзацу 4 частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, колегія суддів констатує, що Верховна Рада України уповноважила Кабінет Міністрів України визначати порядок здійснення індексації пенсій та розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.
На виконання вимог статті 42 Закону № 1058-IV Кабінет Міністрів України 20.02.2019 затвердив Порядок № 124, яким визначив механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:
К= ((ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% / 100%) + 1,
де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);
ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:
ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100% - 100%,
де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;
Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Перерахунок пенсій, відповідно до цього Порядку, проводиться щороку з 1 березня.
Отже, з 2019 року Порядком № 124 з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески впроваджено, зокрема, формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Згідно із пунктом 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно із абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону № 1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст.785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Тобто, запровадивши механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом № 1058-IV, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-ХІІ пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій.
Разом з тим, пунктом 5 Порядку № 124 визначено базовий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, а саме: станом на 01.10.2017 (3764,40 грн) до якого застосовується коефіцієнт, визначений за формулою, наведеною в абзаці першому пункту 4 цього Порядку і в цій частині положення Порядку № 124 суперечать статті 42 Закону № 1058-ІV з огляду на таке.
Як вже було зазначено вище, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Так, відповідно до статті 27 Закону України № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп х Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
При цьому, частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, розмір пенсії за віком визначається для кожного пенсіонера індивідуально і залежить від набутого ним страхового стажу, отримуваної заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески та, зокрема, показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Верховний Суд повторює, що законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення порядку здійснення індексації пенсій та розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.
При цьому, під "порядком" розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Розмір щорічного збільшення зазначеного показника, повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону № 1058-IV.
Разом з цим, колегія суддів наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, який становить 3764,40 грн) до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення - підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили Закону № 1058-IV, абзацом 1 частини другої статті 42 якого чітко визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, колегія суддів зазначає, що під час перерахунку пенсії, який здійснюється з метою забезпечення її індексації, положення Порядку № 124 підлягають застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV, у зв`язку з чим під час такого перерахунку використовуватись має той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення такої пенсії в момент її призначення.
Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення у 2022- 2024 роках проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив такі розміри коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема:
у 2021 році -1.11 згідно з постановою № 127;
у 2022 році-1,14 згідно із постановою № 118;
у 2023 році - 1,197 згідно із постановою № 168;
у 2024 році - 1, 0796 згідно з постановою № 185.
Отже, індексація пенсій у 2021-2024 роках повинна проводитись відповідно до постанови КМУ №127, постанови КМУ № 118, постанови КМУ № 168, постанови КМУ № 185, Порядку № 124 та з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону № 1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796, відповідно.
З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
Колегія суддів також зауважує, що Верховний Суд у постанові від 15.04.2025 у справі № 200/5836/24 наголосив, що при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV.
Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 грн, 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2021- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на це, колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати 1,11, 1,14 та 1,197.
Як убачається з мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції, суд виходив з того, що позивач просив здійснити перерахунок пенсії з 18.08.2024 та суд першої інстанції задовольнив з цієї дати, а тому при проведенні такого перерахунку підлягає застосуванню виключно коефіцієнт індексації, встановлений на 2024 рік постановою КМУ № 185, тоді як коефіцієнти 1,11, 1,14 та 1,197 застосовувалися лише у відповідні роки їх встановлення.
Проте такий підхід не відповідає правовій природі індексації пенсій та механізму її здійснення, визначеному частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV.
За змістом наведеної норми індексація пенсій здійснюється шляхом щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, на відповідний коефіцієнт збільшення. Такий механізм передбачає саме послідовне (накопичувальне) застосування встановлених коефіцієнтів, оскільки кожний наступний перерахунок проводиться з урахуванням збільшеного у попередні роки показника.
Відповідно до постанов КМУ № 127, № 118, № 168 та №185 індексація пенсій у 2021- 2024 роках здійснювалася шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти 1,11; 1,14; 1,197 та 1,0796 відповідно.
Отже, застосування при проведенні перерахунку пенсії лише коефіцієнта, встановленого на 2024 рік, без урахування коефіцієнтів індексації, визначених для попередніх років, призводить до порушення передбаченого законом механізму індексації та фактичного зменшення розміру пенсійної виплати порівняно з тим розміром, який мав бути сформований у разі належного проведення щорічних перерахунків.
Також обставина звернення позивача до суду у 2024 році не змінює правової природи спірних правовідносин та не впливає на порядок застосування встановлених законодавством коефіцієнтів індексації, оскільки здійснення перерахунку пенсії у межах визначеного судом періоду передбачає відновлення правильного розміру пенсії шляхом застосування всіх передбачених законодавством коефіцієнтів збільшення.
Отже, навіть у разі здійснення виплати недоотриманих сум пенсії за період, обмежений моментом звернення до суду, для правильного визначення розміру пенсійної виплати підлягають послідовному застосуванню усі коефіцієнти індексації, встановлені постановами КМУ № 127, № 118, № 168 та №185.
Такий підхід узгоджується з метою індексації пенсій, яка полягає у забезпеченні збереження купівельної спроможності пенсійних виплат, та гарантіями соціального захисту, передбаченими статтею 46 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають право на достатній рівень пенсійного забезпечення.
Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25.02.2026 у справі №160/9402/25. 
Також у постановах Верховного Суду від 13.01.2025 у справі №160/28752/23, від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24, від 28.01.2025 у справі № 400/4663/24 та від 28.01.2025 у справі №120/1483/24 Суд також дотримувався позиції про те, що індексація пенсій повинна здійснюватися шляхом збільшення саме того показника середньої заробітної плати (доходу), який був застосований при обчисленні конкретної пенсії, із послідовним застосуванням установлених коефіцієнтів індексації.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про відсутність правових підстав для застосування коефіцієнтів індексації 1,11, 1,14 та 1,197 при визначенні належного розміру пенсії позивача, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Натомість суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, обґрунтовано виходив із необхідності проведення індексації пенсії позивача шляхом послідовного застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати, визначених постановами КМУ №127, №118, №168 та №185, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Враховуючи викладене вище, Суд вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є помилковими, тоді як висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.
У зв`язку із чим Суд доходить висновку, що рішенням суду апеляційної інстанції було скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому постанову суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року у справі № 340/1079/25 скасувати.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 340/1079/25 залишити в силі
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не підлягає оскарженню.
Судді Верховного Суду: С.М. Чиркін
О.П. Стародуб
В.М. Шарапа