Справа № 392/2240/25 
Провадження № 2/392/566/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року        м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Мала Виска цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1892743 від 12.11.2024 року в розмірі 170100,00 грн., судові витрати в розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.11.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1892743, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, надалі, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти, у розмірі, встановленому Договором. На умовах встановлених Договором, Кредитодавець надав Споживачу кредит у розмірі 35000,00 грн, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту в строк передбачений Кредитним договором, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Селфі Кредит», які розміщені на Веб-сайті Кредитодавця. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Проте, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, витрати по сплаті судового збору та понесені витрати на правову допомогу.
Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» в прохальній частині позовної заяви представник позивача просив здійснити розгляд справи без участі представника ТОВ «Факторинг Партнерс». Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 03.02.2026, 31.03.2026 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, також повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується повернутим конвертом на адресу суду. 
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Заперечення від сторін проти заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.
Судом встановлено, що 12.11.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , укладено договір №1892743 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н677, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1, 1.2 Договору).
Сума кредиту 35000,00 гривень. Строк кредиту 360 днів. Періодичність зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (п.1.3, 1.4 Договору).
Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 1% за день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього Договору (п.1.5, 1.5.1 Договору).
Загальні витрати кредиту на дату укладення договору складають: - за стандартною ставкою протягом всього строку кредиту 126000,00 грн, (п.1.8.1 Договору).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перахування на рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту 12.11.2024 або 13.11.2024 року (п.2.1, п.2.2 Договору).
Проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору).
У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 5250,00 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 1050,00 грн. починаючи з п`ятого дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п.6.4, п.6.4.1, п.6.4.2 Договору) (а.с.9-13).
Відповідно до Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1892743 від 12.11.2024 року - Графік платежів розраховується, виходячи з припущення, що Споживач виконує свої зобов`язання на умовах та у строки, визначені в Договорі, а саме: за період з 12.11.2024 року по 07.11.2025 року тіло кредиту складає 35000,00 грн, проценти за користування кредитом 126000,00 грн, загальна вартість кредиту 161000,00 грн. (а.с.14).
З інформаційної довідки ТОВ «Селфі Кредит» вбачається, що відбулося зарахування коштів на банківську картку клієнта, право вимоги за яким передано ТОВ «Факторинг Партнерс» відповідно до Договору факторингу №21-07/25 від 21.07.2025 року, а саме ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором 1892743, платіжна система PayTech, дата транзакції 12.11.2024 року на суму 35000,00 грн (а.с.34).
Згідно листа ТОВ «ПейТек», останній повідомив ТОВ «Селфі Кредит» про те, що відповідно до укладеного між ними Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 2024-04-01. 12.11.2024 о 21:32:10 годині на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 від ТОВ «Селфі Кредит» успішно перераховано кошти у розмірі 35000,00 грн (а.с.33).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за кредитним договором №1892743 від 12.11.2024 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 21.07.2025 року становить 140350,00 грн, яка складається із: 35000,00 – тіла кредиту, 87850,00 – відсотків за користування, 17500,00 грн - штафні санкції (а.с.36-38).
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.10.2025 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за період з 22.07.2025 року по 17-10.2025 року становить 170100,00 грн, яка складається із: 35000,00 грн – тіла кредиту, 117600,00 – відсотків, 17500,00 – штраф/пеня (а.с.39).
21.07.2025 між первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір відступлення прав вимоги №21-07/25 відповідно до умов якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1892743 від 12.11.2024 року. (а.с.40-54)
Платіжною інструкцією №539770001 від 21.07.2025 року підтверджується оплата по договору про відступлення прав вимоги №21-07/25 від 21.07.2025 (а.с.55).
Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 140350,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 35000,00 грн, заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 87850,00 грн, заборгованості по штрафах/пені 17500,00 грн (а.с.61).
Вирішуючи даний позов суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»)
Правилами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Так, судом встановлено, що Договір надання коштів у кредит між відповідачем та первісним кредитором укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний договір відповідач підписав шляхом використання електронного підпису. Відповідач на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, підтвердив умови отримання кредиту, натиснувши іконку «відправити/підписати».
З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем Договір не міг бути укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Вищезазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, від 03.02.2023 у справі № 757/22453/20, від 29.05.2024 у справі № 545/1750/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.
Враховуючи встановлені у справі обставини, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, і як наслідок у позивача виникло право вимоги повернення заборгованості у відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Суд зауважує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Враховуючи, що позивач взяті на себе зобов`язання за договором №1892743 від 12.11.2024 року виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, в той час як відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконував належним чином, у зв`язку з чим в нього виникла заборгованість, оцінивши наявні у справі докази, в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у межах заявлених позовних вимог та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 152600,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 35000,00 грн, заборгованість за відсотками – 117600,00 грн. 
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за пенею та/або штрафами у розмірі 17500,00 грн, суд зазначає таке.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.
За викладеного, оскільки позивачем не враховано п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та протиправно нараховано штраф за кожен день невиконання зобов`язання, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача пеня та/або штрафу в розмірі 17500,00 грн задоволенню не підлягає.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.
Положеннями ст.59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме копії: договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 01.09.2024, укладений між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заяву на надання юридичної допомоги №21 від 01.04.2025 щодо примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , в якій сторони погодили надання правових (юридичних послуг), які складається з надання усної консультації з вивчення документів (2 години) - 4000,00 грн, підготовка пропозиції (3 години) – 6000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (5 годин) 15000,00 грн, загальна вартість послуг становить 25000,00 грн; витяг з акту №19 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, в якому зазначений детальний опис робіт (наданих послуг) та сторонами погоджено прийняття правової допомоги загальною вартістю 25000,00 грн.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі № 340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справ та керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, суд вважає, що характер спірних відносин у справі не є складним, судова практика у цій категорії справ є сталою, суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми та містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; враховуючи, що справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи ціну позову, беручи до уваги принцип розумності та справедливості, суд доходить висновку, що співмірною до обсягу цих послуг є сума відшкодування в розмірі 8000,00 грн, саме така сума правничої допомоги підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. у відповідності до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі грн. 2173,18 (2422,40х152600,00/170100,00).
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст.509, 525, 526, 530, 536, 599, 625, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 1892743 від 12.11.2024 року у розмірі 152600,00 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місце знаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42640371.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Маловисківським РС УДМС України в Кіровоградській області 05.02.2003 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя       Альона  Володимирівна Бадердінова