Справа № 159/1300/26
Провадження № 2-др/159/33/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Денисюк Т.В.
з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні без виклику сторін заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Храбрової Анни Миколаївни про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

у с т а н о в и в:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.06.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»)задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 4807079 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.07.2024 в розмірі 13800 гривень, що становить 66,67% від заявлених позивачем вимог.
12.06.2026 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Храбрової А.М. про ухвалення у справі додаткового судового рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3333 грн. 
Заява мотивована тим, що 16.03.2026 між адвокатом Храбровою Анною Миколаївною, яка здійснює діяльність в складі Адвокатського об`єднання «АО» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого Адвокатське об`єднання «АО» в особі адвоката Храбрової Анни Миколаївни взяло на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором та Додатковими угодами.
У Додатковій угоді №16/03/2026 від 16.03.2026 до договору на професійну правничу допомогу сторони договору визначений об`єм правничої допомоги, а саме: супровід справи № 159/1300/26 провадження № 2/159/1436/26 за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що розглядається Ковельським міськрайонним судом Волинської області; складання, подання усіх необхідних та передбачених Цивільним процесуальним кодексом документів необхідних для захисту прав та законних інтересів клієнта - відповідача по справі. 
На час розгляду справи адвокатом проведений аналіз документів, сформована правова позиція, складені і подані відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив. Окрім того, адвокат брала участь в судових засіданнях.
У відзиві на позов на виконання вимог ст.134 ЦПК України оголошений орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу на рівні 10000 грн.
Після закінчення розгляду справи сторони визнали допомогу наданою, про що склали акт виконаних робі від 10.06.2026. За надані правничі послуги Сторони дійшли згоди визначити гонорар в розмірі 10 000 грн. Фактично послуги адвоката позивачем на час ухвалення судового рішення не оплачені. 
Враховуючи процентне співвідношення задоволених вимог (66,67%), представником відповідача заявлено до стягнення з позивача 3333 грн витрат на правничу допомогу, що є пропорційним розміру не задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення – 19.06.2026.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про часткове задоволення заяви з огляду на таке. 
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У разі часткового задоволення позову витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (пункт 3 частина друга статті 141 ЦПК України)
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (постанова Верховного Суду від 30.10.2023 у справі № 591/550/20).
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з частиною першою статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Таким чином, необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є: не вирішення судом питання про судові витрати при наявності у матеріалах справи відповідних доказів про їх понесення або ж неможливість з поважних причин подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі про намір подання таких доказів і їх подання у визначений процесуальним законом строк – протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
З матеріалів справи, яка розглядається вбачається, що після ухвалення судом рішення від 08.06.2026, протягом п`яти днів, а саме, 12.06.2026, в межах строку встановленого законом, представник відповідача подала заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучила не тільки договір про надання правничої допомоги від 16.03.2026 з додатковою угодою, але і докази, що підтверджують заявлений розмір судових витрат, зокрема, акт виконаних робіт (наданих) правничих послуг на суму 10000 грн, сформований і підписаний відповідачем та Адвокатським об`єднанням «АО» 10.06.2026, тобто, після 08.06.2026.
Зазначене свідчить про неможливість подання представником відповідача доказів загального розміру витрат на правничу допомогу на час постановлення рішення, що суд вважає достатніми для вирішення питання розподілу судових витрат додатковим рішенням (додаткова постанова Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 447/3950/21, постанова Верховного Суду від 17.09.2025 у справі №569/24170/23).
У цій справі правничу допомогу відповідачу ОСОБА_1 надавало Адвокатське об`єднання «АО» в особі адвоката Храбрової А.М. на підставі договору №202603/16/20 від 16.03.2026 з додатковою угодою №16/03/2026 від 16.03.2026, в якій визначений розмір гонорару в розмірі 10000 грн.
Представник відповідача у відзиві на позов повідомила позивача про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу на рівні 10000 грн, що відповідає вимогам ст.134 ЦПК України. 
10.06.2026, після постановлення у справі судового рішення, між відповідачем і адвокатом підписаний Акт виконаних робіт (наданих) правничих послуг до Договору 202603/16/20 з переліком наданих послуг, в якому визначив розмір гонорару в розмірі 10000 грн.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц міститься такий правовий висновок.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України враховує:
-чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
-поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Крім того, відповідно до статті 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Із переліку наданих адвокатом послуг суд вважає обґрунтованими, необхідними, доведеними та такими, що компенсуються за рахунок іншої сторони, такі послуги як складання відзиву на позов, письмових заперечень, участь в судовому засіданні.
Разом з тим представником відповідача включені до відшкодування послуги з аналізу документів для формування правової позиції та формування правової позиції, які на переконання суду відносяться до робіт по складанню відзиву на позов.
З огляду на характер спірних правовідносин, предмет заявленого позову, кількість матеріалів справи, яка не вимагала значних затрат часу для вивчення і побудови стратегії захисту, зміст відзиву на позов і заперечень, які суттєво не відрізняються, незначну тривалість одного судового засідання 01.06.2026 (15 хвилин) з дистанційною участю представника відповідача у відсутності позивача, суд, з урахуванням критерію реальності та необхідності адвокатських витрат та приписів п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача 2000 гривень витрат на правничу допомогу.
В свою чергу позивач, будучи обізнаним із орієнтовними витратами відповідача, всупереч вимог ч.6 ст.137 ЦПК України ґрунтовних заперечень щодо розміру судових витрат позивач не надав.
Відтак визначена судом до стягнення сума судових витрат на правничу допомогу враховує поведінку сторін під час судового розгляду, відповідає принципам справедливості.
Керуючись статтями 133,137,141,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 — адвоката Храбрової Анни Миколаївни задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ: 44559822, адреса: м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне додаткове судове рішення складене 19.06.2026

Головуючий:	Т. В. Денисюк