ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
06.05.2026	Справа № 910/2034/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за позовом Приватного акціонерного товариства «АТП-1» (01013, м. Київ, вул. Промислова, буд. 1, ідентифікаційний код 03746384)
до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ідентифікаційний код 22883141)
про визнання поновленим договору оренди,

за участю представників сторін:
від позивача: Безносик А.О.
від відповідача: Дем`янчук С.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «АТП-1» (далі - позивач) з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач) про визнання поновленим договору оренди.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору на право тимчасового користування землею № 79-5-00067 від 13.12.2001, позивачу було надано в тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки земельну ділянку площею 82997 кв.м., в тому числі 1048 кв.м. в межах червоних ліній без права будівництва капітальних споруд та 1563 кв.м. без права будівництва капітальних споруд, для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд на вул. Промисловій, 1 у Голосіївському районі м. Києва. Маючи намір продовжити дію договору, керуючись ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції) Приватне акціонерне товариство "АТП-1" направило на адресу Київської міської ради лист-повідомлення від 05.11.2025 щодо наміру скористатися переважним правом на поновлення договору із доданим проектом додаткової угоди. Оскільки відповіді від Київської міської ради щодо укладення договору про поновлення/відмови в поновленні договору оренди земельної ділянки позивач не отримав, останній звернувся до суду з даним позовом про поновлення договору оренди земельних ділянок.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2034/26, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2026.
18.03.2026 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» Київською міською радою подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти позовних вимог, з тих підстав, що укладення договору оренди землі на новий строк має здійснюватися на умовах, визначених статтею 33 Закону України № 161-XIV (у новій редакції, чинній із 16.07.2020), адже укладення Договору оренди земельної ділянки (від 13.12.2001) відбулося за правилами нової редакції Закону, яка взагалі не допускає можливість поновлення договорів оренди земельних ділянок державної та комунальної власності на той самий строк і на тих самих умовах.
Також Київська міська рада зазначила, що зміст проєкту, надісланої та доданої позивачем додаткової угоди, не відповідає приписам абзацу 3 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону України №340-ХІ від 05.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а також передбачає внесення змін до істотних умов, що цілком виключає навіть гіпотетичне застосування принципу «мовчазної згоди». У зв`язку з чим, слід застосовувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/14933/22 де зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» законодавець фактично розмежував два механізми, які раніше були закладені в попередній редакції статті 33 Закону України «Про оренду землі», а саме: реалізації переважного права на укладення нового договору оренди землі (який відповідно до чинних приписів Закону України «Про оренду землі» врегульовано статтею 33) та реалізації права на поновлення договору оренди землі (який регулюється субсидіарно приписами статті 32-2 Закону України «Про оренду землі» та статті 126-1 Земельного кодексу України оренду землі» ). Положення частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про як до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», так і після цього залишилися схожими.
За доводами відповідача, враховуючи ту обставину, що договір оренди землі від 13.12.2001 за № 79-5-00067 укладений під час дії Закону України «Про оренду землі» за № 161-XIV, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з тих підстав, що зміст доданого до листа-повідомлення про поновлення договору оренди проєкту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки суперечить приписам абзацу 3 Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», оскільки не містив умов, передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та статтею 126-1 ЗК України.
23.03.2026 (зареєстровано 24.03.2026) через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» позивачем подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що викладені обставини у відзиві не відносяться до предмету спору даної справи. Зокрема, як вказує позивач, поведінка Київської міської ради у даних правовідносинах є недобросовісною, оскільки ПрАТ «АТП-1» направило на адресу Київської міської ради лист повідомлення від 05.11.2025 щодо наміру скористатися переважним правом на поновлення договору. В додаток до листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки позивач додав проект додаткової угоди та документи у кількості 68 арк. Проте, станом на час звернення до суду з даною позовною заявою жодної відповіді від сторони договору не надходило. 
Крім іншого, позивач, зазначає, що з урахуванням висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 17.04.2025 у справі № 904/186/23 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.08.2025 у справі № 910/12093/24, якщо на земельній ділянці комунальної власності розміщені об`єкти нерухомого майна, які належать відповідачу на праві приватної власності, така ділянка не може бути передана її власником у користування будь-кому, окрім власника такого об`єкта. 
А також позивач звертає увагу на ту обставину, що ПрАТ «АТП-1» не змінює істотні умови укладеного 13.12.2001 між Київрада та Відкритим акціонерним товариством «АТП-1» договору на право тимчасового користування.
Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив.
У підготовчому засіданні 01.04.2026 судом проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 910/2034/26 та призначення її до судового розгляду по суті у судовому засіданні 06.05.2026.
У судовому засіданні 06.05.2026 представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Присутня у судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, з підстав наведених у відзиві.
У судовому засіданні 06.05.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
13.12.2001 між Київською міською радою (надалі - відповідач, Київрада) та Відкритим акціонерним товариством «АТП-1», назва якого змінена на Приватне акціонерне товариство «АТП-1», (надалі - позивач, ПрАТ «АТП-1») було укладено договір на право тимчасового користування землею (надалі - договір), який зареєстровано в книзі державної реєстрації договорів за № 79-5 00067 від 13.12.2001. 
Відповідно до п. 1.1. договору Київська міська рада на підставі рішення від 30.11.2000 № 90/1067 надає, а Відкрите акціонерне товариство «АТП-1» приймає в тимчасове довгострокове користування земельну ділянку загальною площею 82 997 кв.м. згідно з планом землекористування, що додається.
Згідно з п. 1.2. договору земельна ділянка площею 82 997 кв.м. надається в тимчасове довгострокове користування строком на 24 роки, в тому числі 1048 кв.м. в межах червоних ліній без права будівництва капітальних споруд та 1563 кв.м. без права будівництва капітальних споруд, для експлуатації та обслуговування комплексу будівель і споруд на вул. Промисловій, 1 у Голосіївському районі м. Києва. 
Як вбачається із матеріалів справи, речове право - право оренди земельної ділянки кадастровий номер: 8000000000:90:115:0018 площею 8.2997 га зареєстровано за ПрАТ «АТП-1» 09.05.2023, номер запису про інше речове право - 50205407.
У п. 2.1. договору визначено, що плата за землю вноситься землекористувачем згідно Закону України «Про плату за землю» у вигляді земельного податку у розмірі 1% у рік від грошової оцінки земельної ділянки. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 27.10.2015, у справі № 910/5402/15-г за позовом заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради з вимогами до Публічного акціонерного товариства «АТП-1» про внесення змін договору оренди земельної ділянки від 13.12.2001 задоволено позовні вимоги заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та внесено зміни до п. 2.1. договору на право тимчасового користування землею, укладеного Київською міською радою та Відкритим акціонерним товариством «АТП-1» (нове найменування якого - Публічне акціонерне товариство «АТП-1» від 13.12.2001, зареєстрованого за №79-5-00067, виклавши його у такій редакції: « 2.1.Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки».
Згідно з п. 3.2. договору землекористувач, зокрема, має право: самостійно господарювати на землі згідно з цільовим призначенням земельної ділянки; переважного поновлення договору після закінчення строку його дії та за інших умов.
За доводами позивача, маючи намір продовжити дію договору, керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції) ПрАТ «АТП-1» направило на адресу Київської міської ради лист-повідомлення від 05.11.2025 щодо наміру скористатися переважним правом на поновлення договору. В додаток до листа-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки позивач додав проект додаткової угоди та документи у кількості 68 арк. Лист-повідомлення зареєстровано в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 05.11.2025 реєстраційний номер 459059977 (номер первинної справи 654631192).
Як вказує позивач, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 05.11.2025 № 05-714065 надіслано ПрАТ «АТП-1» копію листа-повідомлення із зазначенням реєстраційного номеру.
Однак, станом на час подання даного позову до суду відповіді від Київської міської ради щодо укладення договору про поновлення/відмови в поновленні договору оренди земельної ділянки позивач не отримував. 
За доводами позивача, останнім дотримано процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди за 30 днів до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. 
Також позивач зазначає, що продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, крім цього, на земельній ділянці по вул. Промислова, 1 у Голосіївському районі м. Києва розміщено майновий комплекс позивача, тобто земельну ділянку в оренду не може отримати жодна фізична чи юридична особа, окрім позивача.
Оскільки, як вказує позивач, після закінчення строку дії договору ПрАТ «АТП-1» продовжує користуватися земельною ділянкою та протягом місяця після закінчення строку його дії відсутній лист-повідомлення Київської міської ради про заперечення у поновленні договору, тому останній, на думку позивача, наявні правові підстави визнання укладеною додаткової угоди до договору в запропонованій позивачем редакції.
Відповідач проти вимог заперечував з тих підстав, що зміст доданого до листа-повідомлення про поновлення договору оренди проєкту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки суперечить приписам абзацу 3 Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», оскільки не містив умов, передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та ст. 126-1 ЗК України.
Отже, предметом спору в даній справі є вимога позивача про визнання укладеним додаткового договору до договору на право тимчасового користування землею від 13.12.2001 на той самий строк і на тих самих умовах у редакції, наведеній у пункті 1 прохальної частини позовної заяви.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідноіпення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частина 2 цієї статті визначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов; договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) і земельної ділянки регулюються законом. 
Правовідносини, які виникли між Приватним акціонерним товариством «АТП-1» та Київською міською радою виникли у зв`язку з укладеним в 2001 році договором на право тимчасового користування землею, термін дії якого закінчувався 13.12.2025. 
Відносини землекористування врегульовані Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», зі змінами, який є спеціальним законом стосовно відносин, пов`язаних з орендою землі, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 1, 2 Закону України "Про оренду землі").
Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду.
Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння.
Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній до 16.07.2020) мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1 цієї статті).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2 статті 33 зазначеного Закону). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3 статті 33 цього Закону).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4 статті 33 вказаного Закону).
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
Частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлювала, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).
За приписами частини 8 цієї статті Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а згідно з положеннями частини 11 вказаної статті відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 № 340-ІХ (а відповідні положення пункту 8, з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень - із 16.07.2020), яким стаття 33 Закону України "Про оренду землі", що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладена у новій редакції, та стосується лише переважного права орендаря (частини 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Поновлення ж договору (частина 6 попередньої редакції статті 33 Закону України "Про оренду землі") тепер регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами 3 і 4 наступного змісту:
"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.
Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".
Згідно з частиною 2 статті 126-1 Земельного кодексу України, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Також відповідно до частини 1 статті 126-1 Земельного кодексу України умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.
Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 126-1 Земельного кодексу України передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі (натомість договір вважається поновленим, якщо жодна із сторін не заявила до реєстру про виключення відомостей про поновлення).
Отже, зміст поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 Розділу "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" базується саме на положеннях статті 126-1 Земельного кодексу України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.
Натомість, укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 05.12.2019 № 340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.
За змістом частин першої - п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент звернення з листом-повідомленням) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 виснував, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" у контексті дій сторін договору виглядає, зокрема, наступним чином: якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.
У постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі № 916/4208/23 викладено правовий висновок, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі").
І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Згідно з ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.
При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.
Отже, законодавець, задекларувавши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України "Про оренду землі" землі орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо.
Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, не розглянув протягом місяця лист-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря (постанова Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21).
Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2025 позивач звернувся до відповідача Листом-повідомлення про поновлення Договору оренди земельної ділянки №79-5-00067 від 13.12.2001. Зазначеним листом позивач підтвердив виконання умов Договору оренди земельної ділянки та зазначив, що у разі необхідності надає згоду на приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства України.
До вказаного листа-повідомлення позивачем було додано, зокрема, проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.
Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 05.11.2025 № 05-714065 повідомлено ПрАТ «АТП-1» про реєстрацію листа-повідомлення про поновлення Договору оренди земельної ділянки та надано копію із зазначенням реєстраційного номеру.
Однак, Київською міською радою відповіді на лист-повідомлення ПрАТ «АТП-1» про поновлення договору оренди земельної ділянки у визначений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" місячний термін надано не було, повідомлень про відмову проти укладення додаткової угоди висловлено також не було.
При цьому, станом на дату звернення ПрАТ «АТП-1» до Київської міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки жодних претензій щодо порядку використання орендованої земельної ділянки відповідачем не пред`являлось, вимог щодо повернення земельної ділянки не заявлено, доказів зміни цільового використання орендованої земельної ділянки не надано, так само як і не надано доказів наявності у позивача заборгованості з оплати орендної плати.
Київською міською радою в установлений законом місячний строк також не заявлялось вимоги щодо повернення земельної ділянки, яка є об`єктом оренди, що свідчить про відсутність заперечень орендодавця на поновлення спірного договору оренди земельної ділянки.
Будь-яких інших умов, застережень чи заборон щодо поновлення договору оренди земельної ділянки Київською міською радою надано не було.
Таким чином, за відсутності заперечень проти поновлення договору оренди земельної ділянки Київська міська рада фактично висловила свою згоду на поновлення договору, втім додаткову угоду з позивачем не уклала.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах Київською міською радою було допущено порушення принципів добросовісності, справедливості та розумності, оскільки бездіяльність відповідача фактично була направлена на неможливості дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є ПрАТ «АТП-1».
Отже, позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а отже, позивача слід вважати таким, що набув право "правомірного очікування".
Натомість, враховуючи, що позивач (орендар) дотримався вимог, встановлених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", звернувшись до орендодавця з повідомленням про поновлення дії договору оренди та проектом додаткової угоди, тоді як відповідачем не було надане повідомлення про відмову (заперечення) проти поновлення дії договору у визначений законом строк без поважних на це причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання укладеним Додаткового договору про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 13 грудня 2001 року укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю ПрАТ «АТП-1» на той же самий строк та на тих же самих умовах в редакції, що запропонована позивачем 
Також судом взято до уваги ту обставину, що на земельній ділянці по вул. Промислова, 1 у Голосіївському районі м. Києва розміщено майновий комплекс (нежитлові будівлі) належний позивачу на праві власності, у зв`язку з чим позивач у будь якому випадку здійснює користування вказаною земельною ділянкою, і що унеможливлює передачу зазначеної земельної ділянки відповідачем в користування іншим особам.
Доводи відповідача про те, що наданий позивачем проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки всупереч приписам абзацу 3 Розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" не містить умови, передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статтею 126-1 ЗК України, судом відхиляються, оскільки наданий позивачем суду проект Додаткового договору про поновлення Договору оренди земельної ділянки, відповідає вимогам та містить усі умови передбаченні законодавством України, в тому числі, що передбачені статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та статтею 126-1 ЗК України.
Інші доводи відповідача не беруться судом до уваги оскільки, відповідач (Київська міська рада), отримавши пропозицію позивача, у визначений законом місячний термін своїх заперечень, пропозицій не надав, що в свою чергу свідчить про ухилення відповідача від виконання законодавчо визначеної процедури.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які спростовували б заявлені позовні вимоги.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на положення Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач звернувся до суду з позовом в електронній формі через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви має визначатись з урахуванням наведених приписів.
Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір без урахування коефіцієнту 0,8.
Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Керуючись ст.129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати укладеним між Київською міською радою та Приватним акціонерним товариство «АТП-1» Договір про поновлення договору оренди земельних ділянок у такій редакції: 
Договір про поновлення договору оренди земельної ділянки
м. Київ, __________________________________________________ року. 

Київська міська рада, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 22883141, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, - далі у тексті - "Орендодавець", в особі Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та діє на підставі ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР - з однієї сторони, та 
Приватне акціонерне товариство «АТП-1», код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 03746384, місцезнаходження: м. Київ, вул. Промислова, буд. 1, - далі у тексті - „Орендар", в особі директора Глазкова Володимира Михайловича, що діє на підставі Статуту з другої сторони, на підставі статті 792 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі" уклали цей Договір про таке: 
1. Поновити на 24 (двадцять чотири) роки договір на право тимчасового користування землею, укладений між Орендодавцем та Орендарем, який був зареєстрований Київським міським управлінням земельних ресурсів 13 грудня 2001 року за № 79-5-00067 (далі у тексті - Договір оренди). 
2. Умови Договору оренди залишаються без змін, за винятком пунктів Договору оренди, які змінюються даним Договором. 
3. Підпункти 2.1 та 2.2 пункту 2 Договору оренди викласти в редакції: 
« 2.1. Об`єктом оренди відповідно до цього Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками: 
- місце розташування - вулиця Промислова, 1 у Голосіївському районі міста Києва;
- розмір земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:115:0018 - 8,2997 (вісім цілих дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім десятитисячних) га, в тому числі 0,1048 га в межах червоних ліній та 0,1563 га без права будівництва капітальних споруд (як резервний коридор для обслуговування діючих магістральних мереж згідно з проєкто-планувальними проробками; 
2.2. Відповідно до витягу № НВ-9981397352025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка становить:
- земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:115:0018, площею 8,2997 га - 75 438 010,05 (сімдесят п`ять мільйонів чотириста тридцять вісім тисяч десять) грн. 05 коп. 
4. Даний договір є невід`ємною частиною Договору оренди та набуває чинності з дня його нотаріального посвідчення в установленому порядку. 
5. Витрати, пов`язані з нотаріальним посвідченням цього Договору, сплачує Орендар. 
6. Орендар сплачує орендну плату за період від дня закінчення дії Договору оренди до дня поновлення його дії у порядку та у розмірах, встановлених Договором оренди. 
7. Усі спори, пов`язані з виконанням умов цього Договору, вирішуються в судовому порядку із застосуванням чинного законодавства України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цього Договору. 
8. Цей договір складений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один примірник - для зберігання у Орендаря, один - для Орендодавця (знаходиться на зберіганні у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), один- для зберігання у нотаріуса. 
9. Сторонам роз`яснено зміст ст. 125 Земельного кодексу України. 

Київський міський голова ______________________________________________

Орендар ______________________________________________________________

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ідентифікаційний код 22883141) на користь Приватного акціонерного товариства «АТП-1» (01013, м. Київ, вул. Промислова, буд. 1, ідентифікаційний код 03746384) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складно 12.05.2026 

Суддя Л. Г. Пукшин