ЄУН: 336/2185/26
Провадження №: 3/336/1307/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року     м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Коваленко Павло Леонідович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
28.02.2026 о 09:26 год. в с-щі Комишуваха Запорізького р-ну, провулок Весняний, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager 6810 та в медичному закладі, відмовився на місці зупинки під відеозапис на боді камеру ТЕС-11. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Захисник Шубін О.П. скерував на адресу суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: клопотання про зупинення провадження по справі; клопотання про закриття провадження у справі; клопотання про фіксацію судового розгляду справи; клопотання про призначення адміністративного стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації по справі; клопотання про витребування доказів; клопотання про визнання доданих до справи доказів недопустимими та недостовірними; письмові пояснення у справі ОСОБА_1 ; копію адвокатського запиту від 11.05.2026 до ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та доказ його направлення; копію відповіді на адвокатський запит від 13.05.2026; копію відповіді на адвокатський запит від Департаменту охорони здоров`я Запорізької ОВА від 05.03.2026; копію відповіді на адвокатський запит від Департаменту охорони здоров`я Запорізької ОВА від 21.07.2025; копію посвідчення УБД та військового квитка ОСОБА_1 ; копію Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 06.10.2023 № 1989/1789; копію Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 23.11.2024 № 63441789; копію листа голови Касаційного Кримінального суду № 748/0/158-25 від 17.12.2025; Копію договору про надання правничої допомоги № б/н від 17.03.2026 р. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Представник ОСОБА_1 , - адвокат Шубін О.П., в судовому засіданні наполягав на задоволені поданих клопотань, коротко обґрунтувавши свою думку тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та має спеціальний статус, посилаючись на Лист Касаційного суду від 13.11.2025, зазначив що при зупинці на місці працівники поліції повинні викликати працівників ВСП, однак це було проігноровано. Крім того, був порушений порядок огляду правопорушника та видане направлення на огляд в не існуючий диспансер, з листопада 2025 року є лише один заклад КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, однак відповідно до направлення, ОСОБА_1 направили зовсім до іншого закладу. Прохав закрити провадження на підставі п.1 ч.1. ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.
КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_2 про зупинення провадження у адміністративній справі, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, в яких присутність особи, що притягається до відповідальності є обов`язковою, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_1 скористався допомогою адвокатського об`єднання та залучених адвокатським об`єднанням адвокатів в межах договору про надання правничої допомоги, зокрема адвокат Рикун А.В. ознайомився з матеріалами справи, адвокат Шубін О.П. подавав клопотання в інтересах ОСОБА_1 та здійснював його захист безпосередньо в судовому засіданні. ОСОБА_1 не був позбавлений і права особисто подавати письмові пояснення чи клопотання по справі.
Суд зауважує, що ст. 38 КУпАП чітко визначені строки накладення адміністративного стягнення на особу, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, при цьому, чинним КУпАП не визначено зупинення строків накладення адміністративного стягнення у разі зупинення провадження у справі.
Відтак зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав не передбачених КУпАП, не відповідає вимогам законодавства про адміністративні правопорушення.

Так, 01.05.2022 законодавцем були внесені зміни у чинний КПК України щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Згідно з ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Суд зауважує, що у КУпАП такі зміни цим законом не були внесенні. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану. Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК України участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою.
На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4-172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.
Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, та беручи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать, що особа може взяти участь в судовому засіданні через захисника, вважаю, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2026 серії ЕПР1 №602645, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом. Зокрема, він складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;
- направленням на огляд водія транспортного засобу від 28.02.2026, в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ;
- рапортом поліцейського;
- довідкою з бази даних «Адмінпрактика», згідно з якою ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має; 
- відеозаписом правопорушення, відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме, вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуваючи за кермом автомобіля, на вимогу поліцейських зупиняється біля подвір`я, при зупинці поліцейські повідомили водію про причину зупинки (розбитий стоп). При перевірці документів та встановлення даних особи, поліцейськими було виявлено запах алкоголю з порожнини роти, порушення координації рухів та незв`язна мова, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, однак ОСОБА_1 відмовився, наполягав здійснити виклик ВСП, та стверджував що він не керував авто. Патрульними поліцейськими було роз`яснено, що факт керування зафіксовано на боді камеру. Крім того, роз`яснено, що для складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП виклик ВСП не здійснюється, оскільки покарання за даний вид правопорушення здійснюється на загальних підставах. В свою чергу ОСОБА_1 продовжував стверджувати, що за кермом він не перебував, їхав хтось інший. 
Пояснення ОСОБА_1 , які були направлені його захисником, про те, що ОСОБА_1 не зрозумів до якого закладу мав їхати на освідування, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення був складений саме за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Питання щодо проїзду до медичного закладу не вирішувалось через відмову ОСОБА_1 , тому доводи сторони захисту є неспроможними.
Як зазначено вище, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Зазначені норми кореспондуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також статтею 266 КУпАП.
При цьому, відповідно до зазначених норм, поліцейський не зобов`язаний доводити водію, що в нього наявні ознаки сп`яніння, а повинен повідомити про їх виявлення; поліцейський не повинен вмовляти водія пройти огляд на стан спяніння, а повинен чітко висловити вимогу про проходження медичного огляду з посиланням не відповідні підстави. Також законодавством не передбачено примусової доставки водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, так само як і примусового проведення оглдяду на місці зупинки.
Саме тому в ч. 1 ст. 130 КУпАП законодавцем передбачена однакова відповідальність водіїв, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В даному випадку, поліцейські дотримались вимог законодавства в повній мірі, чітко і неодноразово повідомили водія про необхідність проходження медичного огляду, повідомили наслідки відмови. В свою чергу водій ОСОБА_1 , продовжував відмовлятись від проходження огляду та наполягати на виклику ВСП. Після зазначених дій та відповіді правопорушника про відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції у відповідності до вимог законодавства був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з цим, при розгляді справи суддею встановлено, що у даному випадку працівники поліції дотримались вимог законодавства щодо процедури: повідомлення водію про причини зупинки, про виявлення ознак сп`яніння та висловлення вимоги пройти огляд. Законних підстав відмовлятись від проходження огляду у водія не було.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», де визначено Порядок, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); - лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Щодо клопотання захисника Шубіна О.П. про витребування доказів, а саме витребувати у відділення поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області інформацію, щодо видачі інспектору відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, старшому лейтенанту поліції Міняйло Денису Олександровичу, прилад Drager Alcotest перед початком несення ним служби 28.02.2026 та копію листів журналу вручення приладу Drager Alcotest, на яких містяться записи про видачу старшому лейтенанту поліції Міняйло Денису Олександровичу під особистий підпис приладу алкотестеру Drager Alcotest перед початком несення ним служби 28.02.2026, вважаю за потрібне відмовити в задоволенні такого клопотання, у зв`язку з тим, що прилад Drager Alcotest до особи, яка вчинила правопорушення ОСОБА_1 не застосовувався, а тому відсутня потреба у витребування даної інформації. Крім того, при виявленні водієм бажання пройти відповідний огляд на місці зупинки, працівники поліції за відсутності у конкретного екіпажу алкотестеру Drager Alcotest мають можливість виклика інший екіпаж, який має в наявності алкотестер. 
Також є неспроможним клопотання захисника про визнання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на медичний огляд водія транспортного засобду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.02.2026, недопустимими та недостовірними доказами. З дослідженого відеозапису встановлено, що огляд водія із застосуванням технічних засобів не проводився, а також водій не був доставлений до медичного закладу, бо відмовився від проходження такого огляду та огляду у медичному закладі.
Помилковими є твердження захисника про те, що поліцейський не є уповноваженою особою, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця. У даному разі захисник не ураховує, що адміністративне правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , не належить до військових адміністративних правопорушень, відтак протокол складався поліцейським не щодо військовослужбовця, а щодо водія цивільного транспортного засобу. 
Вказані вище дані у сукупності вказують на обізнаність ОСОБА_1 із передбаченою законом процедурою огляду водіїв на стан сп`яніння та невідповідність пояснень, направлених ОСОБА_1 до суду, його фактичним діям при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Щодо клопотання захисника про призначення стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» установлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Пунктом 1 частини сьомої статті 56 цього Закону визначено, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Стаття 1 КУпАП визначає, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами статті 7 КУпАП, яка визначає питання забезпечення законності під час застосування заходів впливу за адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У Висновку № 18 (2015) Консультативної ради європейських суддів, зокрема, зазначено, що метою судочинства є вирішення спорів, і, ухвалюючи рішення, суд виконує як «нормативну», так і «виховну» роль, надаючи громадянам відповідне керівництво, інформацію та гарантуючи дотримання закону і його практичне застосування. Ефективна система правосуддя функціонує на благо широкого загалу суспільства, а не тільки тих осіб, справи яких розглядаються в суді.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно із частиною першою статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Наведений розмір стягнення є одним із найбільших, що передбачені КУпАП.
Вочевидь, таке стягнення свідчить про підвищену суспільну небезпеку діяння, визначеного частиною першою статті 130 КУпАП, а тому законодавець установив, що виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, неможливе в інший спосіб, незалежно від наявності чи відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
У частині другій цієї статті зазначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Тобто, санкція частини першої статті 130 КУпАП безальтернативно у виді основного стягнення встановлює штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, при цьому стаття 33 КУпАП містить заборону при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Тому в судді відсутні підстави пом`якшувати безальтернативну санкцію, передбачену частиною першою статті 130 КУпАП.
Також, необхідно звернути увагу, що КУпАП не передбачає ані аналогії закону, ані аналогії права.
Підхід, який допускав би вибірковість щодо незастосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами для окремих категорій осіб, не сприятиме довірі до судової влади, суперечитиме принципу рівності громадян перед законом та судом.
Згідно з положеннями ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст. ст. 9, 23, 33-36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення – адміністративний штраф ОСОБА_1 за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2026 у справі №336/2185/26) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: стягнення судового збору ОСОБА_1 за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2026 у справі №336/2185/26 на користь держави).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та бути оскаржена протягом десяти днів з дня прийняття постанови до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч.2 ст.308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя П.Л. Коваленко 

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік
Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік
Дата видачі постанови ________________ 20___рік