Справа № 212/14087/25
2/212/1561/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року Покровський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Козлов Ю.В.
за участю секретаря - Кучеренко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Донецька товарна біржа Артемівська філія про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшла вказана позовна заява.
Позов обґрунтовано тим, що 27 червня 2001 року між членом біржі (б/к 308), в особі брокера ОСОБА_3 , що діяв на підставі договору-доручення N? 613-Н від 27.06.2001 року від імені ОСОБА_2 , з одного боку, та членом біржі (б/к N? 309) в особі Дикун Л.Б., що діяла на підставі договору-доручення N? 614-H від 27.06.2001 року від імені ОСОБА_1 з другого боку, було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) N? 204-Н, а саме трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу був укладений на Донецькій товарній біржі Артемівська філія, та зареєстрований в журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості.
27 червня 2001 року міським бюро технічної інвентаризації на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна за позивачкою було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , запис у реєстровій книги 4-1033. ОСОБА_1 та відповідач повністю виконали договір купівлі-продажу відповідно до ст. 224 ЦК України в редакції 1963 року. Позивач сплатила повністю вартість вказаної квартири, а відповідач із свого боку, виконав взяті на себе за договором зобов`язання, фактично передавши останній у власність спірну квартиру і передав ключі у вказаний строк. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін правочину не заявляв.
Наразі позивач проживає у м. Одесі, у зв`язку з окупацією м. Донецька та Донецької області і має намір розпорядитися вищевказаною квартирою, у зв?язку з чим вона звернулась до нотаріуса, останній їй повідомив що вищевказана угода була укладена з порушенням ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, та ст. 657 ЦК України в редакції 2004 року, оскільки нотаріально угода не оформлена.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що сторони договіру домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу N? 204-H від 27 червня 2001 року укладеним на Донецькій Товарній Біржі Артемівській філії. Крім того, відбулося повне виконання договору, недійним договір не визнавався, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, просить визнати договору купівлі-продажу дійсним.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 05.12.2025року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 18.12.2025 за правилами загального позовного провадження, також звільнено позивача від сплати судового збору.
18.12.2025 розгляд справи було відкладено на 27.01.2026.
27.01.2026 справу було знято з розгляду на 17.02.2026.
17.02.2026 справу було знято з розгляду на 17.03.2026.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 17.03.2026 року закрито підготовче судове провадження , справу призначено до розгляду судового на 15.04.2026.
15.04.2026 справу було знято з розгляду на 28.05.2026.
Позивач не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, пояснення до суду не подали.
Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 27 червня 2001 року між членом біржі (б/к 308), в особі брокера ОСОБА_3 , що діяв на підставі договору-доручення N? 613-Н від 27.06.2001 року від імені ОСОБА_2 , з одного боку, та членом біржі (б/к N? 309) в особі Дикун Л.Б., що діяла на підставі договору-доручення N? 614-H від 27.06.2001 року від імені ОСОБА_1 з другого боку, було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) N? 204-Н, а саме трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7). 
27 червня 2001 року міським бюро технічної інвентаризації договір купівлі-продажу нерухомого майна за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , запис у реєстровій книги 4-1033, про що міститься відбиток на біржовому контракті (договір купівлі-продажу) N? 204-Н, також відмітка з номером 4-1033 міститься на технічному паспорті на квартиру (а.с.8).

Оцінка суду.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини щодо набуття квартири у власність виникли у 2001 році, відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
За змістом ст. ст.8, 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоду по всіх істотних умовах.
Відповідно до ст.224 ЦКУРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Разом з тим, статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 року (в редакції чинної на час укладення договору) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.
Приписами ч.2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.
Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Частина друга ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року і частина друга ст. 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам.
В укладеному договорі купівлі-продажу нерухомості сторони повністю погодили усі істотні умови. Згідно договору продавець отримав обумовлену сторонами суму за продаж квартири до підписання цього договору та в подальшому покупець зареєстрував придбаний будинок на своє ім`я в міському бюро технічної інвентаризації. Реєстрація договору купівлі-продажу нерухомості на товарній біржі не суперечила діючому на час його укладання законодавству та не вимагала нотаріального посвідчення.
Відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири перешкоджає позивачу у здійсненні права розпорядження своїм майном. Також встановлено, що нотаріальне посвідчення договору на даний час неможливе.
Оскільки укладення договору відповідало волі сторін, зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна виконані сторонами, покупець набув право власності на спірний об`єкт нерухомості, договір не визнавався недійсним, позивач фактично володіє об`єктом нерухомості, а тому її порушене право підлягає захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу нерухомості від 27.06.2001 дійсним.
Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.
У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є їх правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.
Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК України (1963року), 220, 657 ЦК України, ст. ст. 19, 131, 141, 247, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу трикімнатної квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладеного 27 червня 2001 року між членом біржі (б/к 308), в особі брокера ОСОБА_3 , що діяв на підставі договору-доручення № 613-Н від 27.06.2001 року від імені ОСОБА_2 , з одного боку, та членом біржі (б/к № НОМЕР_1 ) в особі ОСОБА_4 , що діяла на підставі договору-доручення № 614-Н від 27.06.2001 року від імені ОСОБА_1 з другого боку, зареєстровану на Донецькій товарній біржі за № 204-H.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .
Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .
Третя особа: Донецька товарна біржа Артемівська філія, місцезнаходження за адресою : 84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 21.

Суддя: Ю. В. КОЗЛОВ