ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року	Львів	Справа № 460/22792/23 пров. № А/857/87/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,
суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,
з участю секретаря судового засідання : Чупіль Д.Б., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року про прийняття звіту щодо виконання рішення суду (постановлена головуючою-суддею Дудар О.М., час ухвалення судового рішення 14 год 36 хв у м. Рівне, повний текст судового рішення складено 18 грудня 2025 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до 16 регіональної військово-лікарської комісії, Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до 16 регіональної військово-лікарської комісії (далі - 16 регіональна ВЛК), військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просила визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 та ТЦК та СП в особі третього відділу щодо надання 16 регіональній ВЛК 12.09.2022 обов`язкових та додаткових документів для встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_3 , визнати протиправною бездіяльність 16 регіональної ВЛК відносно розшуку додаткових документів та дії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_3 не відповідно до висновків розслідування нещасного випадку та за відсутності необхідних і обов`язкових документів, зобов`язати 16 Регіональну ВЛК переглянути та змінити постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання, що призвело до смерті солдата ОСОБА_3 , 1982 року народження, з урахуванням документів про участь у бойових діях, інформації про перебування військової частини у складі діючої армії і затверджених висновків розслідування нещасного випадку та згідно з вимогами нормативно-правових актів, що діяли станом на момент виникнення спірних правовідносин.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненадання 16 Регіональній ВЛК усіх наявних документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 , зобов`язано в/ч НОМЕР_1 надати через ІНФОРМАЦІЯ_3 до 16 Регіональної ВЛК усі наявні документи для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 та зобов`язано 16 Регіональну ВЛК повторно розглянути на підставі наданих на виконання цього рішення суду в/ч НОМЕР_1 документів питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2024 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 по справі №460/22792/23 залишено без змін.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.07.2025 суд зобов`язав в/ч НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення від 04.04.2024 у даній справі.
04.08.2025 від в/ч НОМЕР_1 надійшов звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.12.2025 було прийнято поданий в/ч НОМЕР_1 звіт про виконання рішення суду від 04.04.2024 по справі №460/22792/23.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивачки ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити в/ч НОМЕР_1 у прийнятті звіту про виконання судового рішення від 04.04.2024 по справі №460/22792/23, встановити новий строк для подання звіту та зобов`язати в/ч НОМЕР_1 подати до суду звіт про виконання вказаного рішення суду протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 .
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки Дубчака В.А., який підтримав апеляційну скаргу, представників відповідача Лисанця А.Ф., Фідрі О.В., які заперечили проти її задоволення, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити постанову про надання нового строку для подання звіту, виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що на виконання рішення суду в/ч НОМЕР_1 листом №1634/17620 від 01.08.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано пакет документів щодо обставин смерті ОСОБА_3 , а саме: витяги з наказів командира в/ч НОМЕР_1 №3 від 06.04.2022, №8 від 11.04.2022, №10 від 13.04.2022, №21 від 24.04.2022, №30 від 03.05.2022, №47 від 16.02.2023; копію акта проведення розслідування нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ -2 від 16.05.2022; копію акта проведення розслідування нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ -3 від 16.05.2022; копію наказу командира в/ч НОМЕР_1 №86 від 08.05.2022 №86; копію рапорту від 03.05.2022, вхідний №26, молодшого лейтенанта ОСОБА_7 ; 6. Копію службової характеристики на солдата ОСОБА_3 ; копію медичної характеристики на солдата ОСОБА_3 ; копію протоколу опитування свідків та інших осіб, причетних до події; копію пояснювальної записки свідків та інших осіб, причетних до події, ОСОБА_8 ; копію пояснювальної записки свідків та інших осіб, причетних до події, ОСОБА_9 ; копію лікарського свідоцтва про смерть №1736 від 04.05.2022; копію ескізу місця події, що сталася 03.05.2022; витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 №134 від 12.05.2022; копію довідки про проходження військової служби на солдата ОСОБА_3 ; китяг із акта знищення секретних документів №2/2/71/дск від 31.12.2023; копію супровідного листа №1173 від 23.06.2022 на начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копію наказу Головнокомандувача ЗСУ №125 від 30.04.2022. У цьому ж листі №1634/17620 від 01.08.2025 відповідачем-2 зазначено, що ОСОБА_3 в районах ведення бойових дій не перебував, не брав безпосередню участь у бойових діях, дій, що забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не вчиняв, а тому відсутні необхідні підстави для видачі довідки про безпосередню участь у бойових діях. Отже, рішення суду від 04.04.2024 в/ч НОМЕР_1 виконано, надано ІНФОРМАЦІЯ_5 пакет документів для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 . При цьому, представник відповідача-2 стверджує, що листом №1634/17620 від 01.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 надано всі документи, які є в розпорядженні в/ч НОМЕР_1 . Акцентуючи на невиконанні відповідачем-2 рішення суду, представник позивача в судовому засіданні стверджував, що у цьому рішенні суд дійшов висновку про безпосередню участь ОСОБА_3 у бойових діях та встановив факт видачі відповідної довідки. Проаналізувавши такі аргументи представника позивача та зміст рішення від 04.04.2024, суд вказав, що у цьому рішенні констатовано відсутність у суду можливості встановити факт участі померлого військовослужбовця у бойових діях та встановити, яке ж саме бойове завдання виконував ОСОБА_3 . В абзацах 52-55 рішення, на які посилається представник позивача, суд констатує ряд обставин, серед яких та, що надіслання та підготовку довідки про безпосередню участь ОСОБА_3 у бойових діях №3834 встановлено з листа ІНФОРМАЦІЯ_6 №117/ВихЗВГ/5782 від 16.10.2023. У наступних абзацах рішення суд констатує ряд обставин, які унеможливлюють підтвердити факт видачі довідки №3834, що й призвело до висновку суду про відсутність можливості встановити факт участі ОСОБА_3 у бойових діях.
Однак, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, оскільки вони суперечать вимогам статті 1291 Конституції України, статтям 14, 370 КАС України щодо обов`язковості виконання судового рішення, яке набрало законної сили, виходячи з наступного.
Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ст.14 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковими до виконання, тоді як невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини”, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) як джерела права.
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції.
У рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 06.09.1978 у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.
Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною першою статті 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно ч.1, 2 ст.3821 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З наведених правових норм, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.
Разом з тим, на думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.
Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.
Колегія суддів зазначає, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
З матеріалів справи видно, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04.04.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2024, серед іншого, зобов`язано в/ч НОМЕР_1 надати через ІНФОРМАЦІЯ_3 до 16 Регіональної ВЛК усі наявні документи для встановлення причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_3 .
При цьому, в/ч НОМЕР_1 вказує, що наразі рішення суду у даній справі виконано, оскільки всі наявні у в/ч НОМЕР_1 документи у серпні 2025 року надіслані до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Що стосується довідки про безпосередню участь ОСОБА_3 у бойових діях, то така не видавалася і не може бути видана у зв`язку з відсутністю підстав, оскільки останній у районі бойових дій не перебував. 
Поряд з цим, як встановлено судом, ОСОБА_3 вибував у період з 13.04.2022 до 23.04.2022 у в/ч НОМЕР_2 для виконання бойового завдання, що підтверджується витягами з наказів командира в/ч НОМЕР_1 від 13.04.2022 за №10 та від 24.04.2022 за №21.
Підставами для видання зазначених наказів відповідно слугували бойове розпорядження ДШВ №117/1/2/48 від 12.04.2022, рапорт майора ОСОБА_10 (вх.№101 від 13.04.2022) та рапорт майора ОСОБА_10 від 24.04.2022.
Отже, накази командира в/ч НОМЕР_1 від 13.04.2022 за №10 та від 24.04.2022 за №2 та бойове розпорядження ДШВ №117/1/2/48 від 12.04.2022 є документами, які можуть підтвердити безпосередню участь у бойових діях та повинні бути надані 16 ВЛК для встановлення причинного зв`язку хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 .
До таких документів, в силу вимог Положення №402, належить також акт про нещасний випадок від 03.05.2022 та матеріали службового розслідування.
Зазначені документи на розгляд 16 ВЛК надані не були, що могло вплинути на рішення щодо причинного зв`язку хвороби, що призвела до смерті ОСОБА_3 .
При цьому, доказів знищення бойового розпорядження оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_7 " №117/1/2/48т ОКП-ЖИТОМИР 08.15 12.04.2022 та рапортів майора ОСОБА_10 (вх.№101 від 13.04.2022), від 24.04.2022 в/ч НОМЕР_1 надано не було.
При цьому, твердження в/ч НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_3 участі у бойових діях не брав, теж є необґрунтованими з огляду на наявність зазначеного бойового розпорядження.
Вказані обставини, на переконання колегії суддів, є визначальними при вирішенні питання про прийняття звіту щодо виконання судового рішення та спростовують твердження в/ч НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_3 участі у бойових діях не брав.
Також слід наголосити на тому, що аргументи, які були приведені представником в/ч НОМЕР_1 в суді апеляційної інстанції, в тому числі ті, які стосуються вищевказаних документів, які не були надані на розгляд 16 регіональній ВЛК, не були описані у звіті, який подавався суду першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.3823 КАС України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. 
Аналіз приведеної процесуальної норми свідчить про те, що саме на стадії вирішення питання прийняття звіту, а не на стадії апеляційного перегляду ухвали суду, суб`єкт владних повноважень повинен навести обгрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. 
Проте, такі залишились поза увагою суду першої інстанції.
Щодо наявності підстав для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 штрафу за невиконання рішення суду по цій справі, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно ч.2 ст.382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
У свою чергу, застосування процесуальних засобів судового контролю не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо; такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Накладення штрафу може відбуватися за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.
Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду; мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника його посадових осіб, спрямованих на виконання судового рішення, ступінь вини та обсяг законодавчо визначених повноважень, а також статус такого боржника тощо.
Оскільки рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 по справі №460/22792/23, яке набрала законної, залишається невиконаним у повному обсязі, а тому висновок суду першої інстанції про прийняття звіту в/ч про виконання судового рішення по справі №460/22792/23 є передчасним.
З огляду на вищевикладене, приймаючи звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення постанови про надання нового строку про виконання рішення суду у справі №460/22792/23.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382, 3821, 3823 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року про прийняття звіту щодо виконання рішення суду по справі №460/22792/23 скасувати та ухвалити постанову, якою встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 04 квітня 2024 року по справі №460/22792/23, який становить десять днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень копії цієї ухвали.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 29.05.26