Справа № 504/1626/26 
Номер провадження 3/504/726/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2026	с-ще Доброслав	

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, відомості про місце роботи відсутні, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2026 інспектором 2 взводу 5 роти 1 батальйону УПП в Одеській області Дряпаком О.В. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 628458, відповідно до фабули якого встановлено, що 31.03.2026 о 10:00 год. за адресою: БП «Центроліт», 23 км Старокиївського шосе, 1/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився, зафіксовано на ПВР 474530, чим порушив п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши суду, що під час його супроводження до медичного закладу для проходження медичного огляду, на який він погодився, працівники поліції здійснюючи тиск йому пояснили, що у разі проходження огляду та підтвердження стану сп`яніння його автомобіль буде переданий на арешт майданчик, а якщо він відмовиться від проходження огляду, тоді автомобіль йому повернуть. На запитання суду, чи було йому відомо, що працівниками поліції здійснювався безперервний відеозапис на нагрудну камеру навіть під час прямування до медичного закладу, відповів, що він знав про даний факт. На питання суду, чи були ним оскаржені дії поліцейських, відповів, що не оскаржував.
Адвокат Шулик М.Ю. просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Також просив врахувати письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначив, що зупинка транспорту ОСОБА_1 здійснена співробітниками поліції безпідставно, з порушенням вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №628458 від 31.03.2026 складено без додержання вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП. Відповідно до вимог, у протоколі ставиться підпис саме тієї посадової особи, яка вела оформлення. Захисник звернув увагу суду, що місце правопорушення у протоколі зазначено м. Одеса вул. 23 км Старокиївського шосе 1/1  , а протокол складався в іншому місці по вулиці Воробйова, 5 м. Одеси. Про наявний склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП було заявлено невідомим  ОСОБА_1  поліцейським, який не представився, не зазначив свого звання та прізвища, протокол про адміністративне правопорушення складався іншим співробітником поліції, який не був присутнім при зупинці автомобіля  ОСОБА_1  та його обшуку. З урахуванням викладеного, захисником було поставлено під сумнів повноваження поліцейського Дряпак О.В. на складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки зазначений поліцейський на місці зупинки транспорту ОСОБА_1 не здійснював огляд водія на стан наркотичного сп`яніння та не виявляв будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 . З відеофайлу 474234, час запису 11.54 год, який міститься у справі, вбачається як поліцейський ОСОБА_2 під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 телефонує поліцейським, які зупиняли автомобіль та запитує у своїх колег, які записати ознаки сп`яніння у протокол, адже Дряпак не був на місці зупинки автомобіля ВАЗ НОМЕР_2 . Поліцейські не відсторонили водія від керування транспортом, що є порушенням ст.266 КУпАП. Зазначено, якщо поліцейські вважали ОСОБА_1 таким, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, тому вони мали б в обов`язковому порядку дотримуватися ст.266 КУпАП та усунути його від керування, транспорт ОСОБА_1 мав бути тимчасово переданий іншій уповноваженій особі або тимчасово затриманий. Натомість, вбачається, що після складеного протоколу 31.03.2026 року автомобіль ВАЗ НОМЕР_2 на штрафмайданчик не направлявся і ОСОБА_1 не відсторонювали від права керування автомобілем. Захисник вважає, що це є обов`язковим заходом забезпечення провадження, оскільки водій підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, що загрожує безпеці дорожнього руху, і факт відсторонення водія повинен зазначатися поліцейськими у протоколі. Захисник просив звернути увагу, що транспортний засіб  ОСОБА_1  затримувався поліцейськими, в ньому здійснювався обшук за допомогою службової собаки, але при цьому ніяких заборонених речей виявлено не було. В зв`язку з чим, поліцейськими було порушено постанову Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання», оскільки не складалося акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_2 . Також відеозапис портативного відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського, копія якого долучена до матеріалів справи, не є безперервним, такий не відображає всі обставини оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано та судом досліджено наступні матеріали:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 628458 від 31.03.2026;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2026, у якому зафіксовано виявлені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 ;
- відеозапис, що міститься на компакт-диску у матеріалах справи. 
Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя дійшов такого висновку. 
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103(далі - Порядок).
Відповідно до вимог ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
За результатом дослідження відеозапису події судом встановлено, що за місцем розташування стаціонарного блокпосту було здійснено зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 . Було проведено поверхневий огляд автомобіля з використанням службової собаки. За результатом проведеного огляду було встановлено наявність медичних препаратів в салоні автомобілю. В ході спілкування поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки сп`яніння: блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Також було встановлено, що водій нервував, сперечався з працівниками поліції. Водій скористався правом на правову допомогу та за порадою адвоката на запропоноване проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі погодився, після чого іншим екіпажем поліції був супроводжений до медичної установи у м. Одеса. По прибуттю до медичного закладу, ОСОБА_1 вийшов зі службового поліцейського транспорту, відійшов від нього. Після повернення працівник поліції запитав у ОСОБА_1 щодо готовності пройти огляд, на що той згідно таймінгу об 11:33 год. повідомив, що він відмовляється від проходження огляду, після чого працівник поліції роз`яснив наслідки такої відмови його права, що передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП. 
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо неправомірних дій з боку поліцейських, оскільки жодні дії у визначеному законом порядку не оскаржувалися та за результатом дослідження відеозапису події не знайшли підтвердження. Супроводження водія екіпажом патрульної поліції до медичної установи здійснювалось під постійною відеофіксацією. Жодних погроз, обіцянок щодо повернення автомобіля у випадку відмови від проходження огляду з боку працівників поліції не надходило.
Посилання на те, що відеозапис не є безперервним, суд оцінює критично, оскільки КУпАП не містить застережень щодо мінімального чи максимального обсягу відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, на виконання приписів статті 266 КУпАП має бути зафіксований проведений огляд. Долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності, та містить фіксацію події та підтверджує обставини, викладені та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки унеможливлює суб`єктивне висвітлення поліцейським або іншими особами обставин справи.
Відеозаписом зафіксовано момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , повідомлення про наявність ознак сп`яніння, пропозицію пройти огляд, згоду на його проходження та подальшу відмову від проходження огляду за адресою медичного закладу, куди його було доставлено, складання та оголошення протоколу про адміністративне правопорушення відбувалось за місцем фіксації відмови водія від проходження огляду, а саме адресою місцезнаходження медичної установи.
Долучений до матеріалів справи відеозапис дозволяє об`єктивно встановити обставини справи та не викликає у суду сумнівів.
Надані та досліджені судом докази суд визнає достатніми та таким, що підтверджують всі обставини події, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.
За результатом повного, об`єктивного та всебічного розгляду матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вина  ОСОБА_1 у вчинені вказаного порушення є доведеною, кваліфікація дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є вірною. 
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи – судом не встановлені.
Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 25, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, –
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
З реквізитами для сплати штрафу та судового збору можна ознайомитись за посиланнями на офіційний веб портал «Судова влада України» https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/ 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя 	А. Ф. Сафарова