Номер провадження: 33/813/1096/26
Номер справи місцевого суду: 946/10283/25 
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т. П. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Онищенко Лілії Вадимівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2026 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2026 року визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 27.04.2026 року захисник ОСОБА_1 адвокат Онищенко Лілія Вадимівна подала до суду апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що про існування постанови суду, якою позбавлено права керування транспортними засобами ОСОБА_1 стало відомо від працівників патрульної поліції, які 16.04.2026 зупинили його транспортний засіб в м. Новий Буг по вул. Романа Шухевич, в зв`язку з не ввімкненням лівого покажчику повороту при здійсненні маневру повороту ліворуч. Під час зупинки патрульними було встановлено, що особа була позбавлена права керування транспортними засобами, про що роз`яснено притягуваному, та на місці був складений акт вилучення посвідчення водія НОМЕР_1 від 20.10.2022, та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП серії ЕНА №7033949 від 16.04.2026.
20.04.2026 в приміщенні суду ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами адміністративної справи №946/10283/25 та відповідно в даний день він фактично отримав постанову суду від 17.03.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2026 місцем проживання притягуваного зазначено АДРЕСА_1 . Відповідно з матеріалів справи вбачається, що судом здійснено декілька повідомлень на зазначену адресу, проте всі листи повернулись до суду без вручення.
ОСОБА_1 ніколи не мешкав та не був зареєстрований за вказаною адресою, про що свідчать дані паспорту громадянина України, копія якого надається, та Витяг з реєстру територіальної громади. Так, згідно зазначеного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завжди був зареєстрований в місті Миколаєві по вул. Червоних Майовщиків (Озерна). Зцих підстав апелянт просить поновити строк.
Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. 
Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та № 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у даній справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена місцевим судом 17 березня 2026 року, а апеляційна скарга апелянта подана до суду за допомогою засобів поштового зв`язку – 27.04.2026 року, тобто з порушенням десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.
Як встановлено оскаржуваною постановою,  ОСОБА_1 у судове засідання, призначене у справі, до суду першої інстанції не з`явився. 
Між тим, матеріалами справи встановлено, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №544821 від 19.12.2025 року вбачається, що у даному протоколі вказана адреса проживання  ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
При цьому, під час оформлення вказаного протоколу,  ОСОБА_1 відмовився від його підпису, перевірки на правильність внесених даних, а також повідомлення номеру телефону, як засобу комунікації.
У відповідності до рекомендованих повідомлень, судом першої інстанції направлялися судові повістки про виклик на судові засідання на адресу проживання  ОСОБА_1 , яка була вказана у протоколі.
Ставлячи питання про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, скаржник вказує на те, що  ОСОБА_1 ніколи не мешкав та не був зареєстрований за вказаною адресою, а завжди був зареєстрований в АДРЕСА_2 .
Проте, шляхом перегляду відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників поліції, які приєднанні до матеріалів справи було встановлено, що 19.12.2025 року ОСОБА_1 під керуванням транспортним засобом «Mercedes-Benz Actros 1842 LS», д.н.з. НОМЕР_2 , належним ТОВ СП «Нібулон», по а/д М-15 Одеса-Рені на Бухарест, 210 км., був зупинен працівниками поліції у зв`язку з порушенням ПДР. ОСОБА_1 в категоричній формі відмовлявся спілкуватися з працівниками поліції, надавати будь - які пояснення щодо обставин справи, чи надавати інформацію стосовно свого місця проживання чи контактної інформації, як і в подальшому перевіряти вказану у протоколі інформацію на предмет правильності зазначених даних. У зв`язку з чим, працівниками поліції була вказана інформація щодо місця проживання ОСОБА_1 яка міститься у внутрішній базі на службовому планшеті.
Апеляційний суд звертає увагу що положення статті 294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її отримання.
При цьому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не міститься обґрунтування поважності причин пропуску строку, зважаючи на те, що  ОСОБА_1 було достеменно відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але як вбачається зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився як від надання пояснень так і від будь якого спілкування з працівниками поліції, в тому числі і щодо своїх актуальних даних (актуальної адреси, засобів комунікації) та ознайомлення з відомостями щодо адреси відображеною у протоколі. Одночасно ОСОБА_1 не вчинив достатніх і своєчасних дій щодо повідомлення суду своїх контактних даних з метою забезпечення належної комунікації. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в якості підстав для поновлення строку вказує на неактуальність своєї адреси зазначеної в протоколі, що призвело до його фактичної не участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення. При таких обставинах, апелянт і не міг бути повідомлений належним чином, оскільки не повідомив своєї актуальної адреси працівникам поліції, з якими спілкувався в категоричній формі, не вжив заходів щодо повідомлення таки даних суду, пояснення такої процесуальної поведінки в клопотанні не навів.
Отже, дослідженням матеріалів даної справи апеляційним судом встановлено, що  ОСОБА_1 беззаперечно був обізнаний про подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього в суді. Проте  ОСОБА_1 не виказав належної зацікавленості в розгляді справи та своєчасно не отримав інформацію про результати її розгляду, а також копії судового рішення в ній. При цьому, з практики ЄСПЛ виходить, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. 
Також, як вбачається з аналізу рішень ЄСПЛ, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами, апеляційний суд констатує, що апелянт не вказав поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б узгоджувались з матеріалами справи та не суперечили їм.
За таких обставин, апеляційний суд в даній справі не вбачає поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2026 року, а тому приходить до висновку, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Онищенко Лілії Вадимівни слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду –

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Онищенко Лілії Вадимівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2026 року – відмовити. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Онищенко Лілії Вадимівни на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2026 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – повернути особі, яка її подала. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     О.М. Таварткіладзе