ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

11.05.2026   Справа №905/151/26  
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи 
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго", м. Краматорськ Донецької області
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивиком", село Юрківці Чернівецького району Чернівецької області
про стягнення 102289,15 грн

Суть справи:

Через підсистему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивиком" про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 101257,06 грн та заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 1032,09 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №293 від 01.01.2007 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.03.2024 та за абонентське обслуговування за період з 01.12.2021 по 31.10.2024.
Ухвалою від 13.03.2026 позовну заяву залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
17.03.2026 через підсистему "Електронний суд" до суду від ТОВ "Краматорськтеплоенерго" надійшла заява про усунення недоліків. У поданій заяві заявник визначив період нарахування заборгованості з постачання теплової енергії грудень 2021 року - березень 2024 року, та період нарахування заборгованості з плати за абонентське обслуговування грудень 2021 року - жовтень 2024 року.
Ухвалою суду від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції. 
Копія ухвали від 18.03.2026 про відкриття провадження у справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Новини" "Інше" розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі. 
Також, копія ухвали суду від 18.03.2026 (про відкриття провадження у справі) була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його юридичну адресу, вказану як у позовній заяві, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Проте, поштове відправлення (ухвала від 18.03.2026 про відкриття провадження у справі), повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».
Електронний примірник ухвали від 18.03.2026 надісланий на електронну адресу відповідача, вказану як у позовній заяві, так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не доставлений до електронної поштової скриньки, про що в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду» сформовано відповідну довідку.
Крім того, суд зауважує про неможливість надсилання відповідачу електронних копій ухвал до електронного кабінету в системі "Електронний суд" у зв`язку з його відсутністю.
Водночас, суд зазначає про неможливість повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, оскільки за номером телефону, який зазначений у позовній заяві, а також зазначений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зв`язок не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ним вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.
Відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не висловив, відзив до суду не направив.
Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 
Дослідивши матеріали справи, господарський суд

Встановив:

01.01.2007 між ТОВ «Краматорськтеплоенерго» (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дивиком» (Споживач) згідно з вимог статей 179, 180, 184 ГК України та частини 2 статті 11, статті 714 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання» та діючими Правилами користування тепловою енергією, укладено Договір №293 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір) (а.с.9-16).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що Теплопостачальна організація зобов`язується продати вчасно та відповідної якості теплову енергію в гарячій воді, а Споживач зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.
Теплова енергія передається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення в період опалювального сезону; вентиляцію в період опалювального сезону; підігрівання холодної води протягом року (пункт 2.1. Договору).
До обов`язків Теплопостачальної організації умовами пп.4.2.1 договору віднесено забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу відповідної якості в обсягах згідно з Договором.
Відповідно до п. 3.1 Договору, Споживач має право, зокрема, отримувати вчасно та відповідної якості теплову енергію згідно з умовами договору (пп. 3.1.1); зменшення розміру плати в разі продажу теплової енергії не в повному обсязі, відхилення її кількісних або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання (пп.3.1.3).
Споживач теплової енергії у відповідності до пункту 3.2 Договору зобов`язується: виконувати умови належно оформлення актів-рахунків та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором (пп. 3.2.1.); виконувати умови та порядок припинення подачі теплової енергії, які передбачені Додатком 3 та іншими нормативними актами (пп. 3.2.3.); письмово сповіщати Теплопостачальну організацію про зміну власного найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів тощо, а також про зміну користувачів приміщень та теплових мереж споживача (Субспоживача) не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій (підпункт 3.2.4.).
Згідно з п. 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом. Споживач, що має прилади обліку, раз на місяць подає до Теплопостачальної організації письмовий звіт про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в Додатку 1 до цього Договору, який може бути проконтрольований Теплопостачальною організацією (пункт 5.3 договору).
За умовами пункту 5.4. Договору, межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в Додатку 2 до Договору та не може бути змінена в односторонньому порядку.
Відповідно до п.6.1 Договору, розрахунки за теплову енергію та мережну воду, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановленого тарифу… 
Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2 Договору). 
Оплата виконується на підставі актів-рахунків (рахунків), які направляються належним чином Споживачеві теплопостачальною організацією, в трьохденний календарний термін з моменту отримання акту-рахунку. Акти-рахунки є підтвердженням кількості відпущеної теплової енергії та мають бути оформлені споживачем на протязі 3-х календарних днів з дня отримання їх від Теплопостачальної організації (пункт 6.3 Договору).
Згідно з п.6.4 Договору, при відсутності в платіжному дорученні Споживача на сплату теплової енергії в графі призначення платежу номеру та дати акту-рахунку або періоду, за який проводиться оплата, кошти, які поступають від Споживача, зараховуються на погашення заборгованості в порядку її виникнення.
Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2008 року (п.10.1 Договору). 
Договір вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення або зміну не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 11.4.).
За правилами, встановленими в пунктах 11.2., 11.3. Договору, припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати отриманої теплової енергії. Зміни та доповнення до цього Договору приймаються за взаємною згодою сторін та оформлюються належним чином у письмовому вигляді додатками до цього Договору.
Об`єкт споживача, на якому надавалися послуги постачальником, знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Шкадінова (теперішня назва Академічна), 36 (а.с.13 зворотній бік).
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.
Додатковою угодою від 01.09.2020 до договору від 01.01.2007 №293 сторони вирішили п.1.3 договору викласти в наступній редакції «Споживач вносить плату виконавцю яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги; плати за абонентське обслуговування в розмірі 35,77 грн ПДВ (зазначити розмір плати, визначений виконавцем але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України)…» (а.с.16 зворотній бік)
Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1264 від 06.10.2021 «Про початок опалювального періоду 2021/2022 років» встановлено розпочати опалювальний період 2021/2022 років з 16.10.2021. Розпорядженням міського голови м.Краматорська №18р від 16.03.2022 встановлено закінчити опалювальний період 2021-2022 років з 16.03.2022 (а.с. 48, 48 зворотній бік).
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №63 від 17.10.2022 «Про початок опалювального періоду 2022-2023 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» почати опалювальний період 2022-2023 років з 01.11.2022. Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №203-р від 22.03.2023 «Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» закінчити опалювальний період 2022-2023 років з 01.04.2023 (а.с.49, 49 зворотній бік).
Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №726-р від 02.10.2023 «Про початок опалювального періоду 2023-2024 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» почати опалювальний період 2023-2024 років з 01.11.2023. Розпорядженням Краматорської міської військової адміністрації №303-р від 26.03.2024 «Про закінчення опалювального періоду 2023-2024 років» рекомендовано ТОВ «Краматорськтеплонерго» закінчити опалювальний період 2023-2024 років з 29.03.2024 (а.с.50, 50 зворотній бік).
Тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії у спірний період встановлені: рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 30.12.2021 р. №1602 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 20.10.2921 №1359 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на опалювальний період 2021/2022 років», починаючи з 1 січня 2022 року - 4 150,56 грн/Гкал (без ПДВ); Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації від 31.10.2023 року № 837-р «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго», починаючи з 1 січня 2023 року - 5 370,18 грн/Гкал (без ПДВ); Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації від 29.12.2023 року №1194 «Про внесення змін до розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації від 31.10.2023 року № 837-р «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго», починаючи з 1 січня 2024 року 4 771,37 грн (а.с.38-47).
На виконання умов зазначеного договору позивачем здійснено постачання теплової енергії на адресу споживача, що підтверджується виставленими актами-рахунками з послуги постачання теплової енергії, які долучено до позовної заяви, за період грудень 2021 року по - березень 2024 року на загальну суму 101 257,06 грн, а також до матеріалів справи надані акти-рахунки з абонентського обслуговування за період грудень 2021 року по жовтень 2024 року на загальну суму 1032,09 грн (а.с.17-34 зворотній бік).
Зазначені акти-рахунки 12.02.2026 були направлені на поштову адресу відповідача разом з описом вкладення, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти (а.с.35-36).
Позивач стверджує, що станом на момент подачі позову до суду, оплата відповідачем не проведена, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.03.2024 в розмірі 101 257,06 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.12.2021 по 31.12.2024 в розмірі 1032,09 грн, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суду виходить з такого:
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Згідно зі статтями 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
З огляду на приписи статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Разом з тим, частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Положеннями статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України).
Виходячи з встановлених фактичних обставин, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, суд визнає, що предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді та за абонентське обслуговування.
Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною 2 ст. 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії, та індивідуальним і колективним споживачем, який отримує таку послугу, також регулюються нормами Законів України від 2 червня 2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі Закон № 2633-IV), від 09.11.2017 № 2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, та умовами договору.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклав договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2007 №293 в якому, зокрема передбачено, що споживач зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором…
Згідно зі статтями 19 та 19-1 Закону України "Про теплопостачання" № 2633- IV, споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію у строки, встановлені договором або законом. Крім того, частина перша статті 9 Закону № 2189 прямо передбачає, що відмова споживача від укладення договору не звільняє його від обов`язку сплачувати за фактично отримані житлово-комунальні послуги. 
Спірні правовідносини щодо оплати за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2021 по 31.03.2024, які виникли між сторонами у даній справі регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (№2189-VІІІ від 09.11.2017), який введено в дію з 01.05.2019 та який є чинним.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб.
Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з частиною 7 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Як вже було встановлено п. 6.3 договору, оплата виконується на підставі актів-рахунків (рахунків), які направляються належним чином Споживачеві теплопостачальною організацією, в трьохденний календарний термін з моменту отримання акту-рахунку. Акти-рахунки є підтвердженням кількості відпущеної теплової енергії та мають бути оформлені споживачем на протязі 3-х календарних днів з дня отримання їх від Теплопостачальної організації
Підпунктами 5, 13 п. 45 Правил встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. У разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).
Статті 16, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначають постачання теплової енергії безперервно, крім часу перерв, зокрема, на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.
Пунктом 31 Правил передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.
Таким чином, у відповідача, у спірний період виникло зобов`язання здійснити оплату за надані послуги теплопостачання, які нараховані відповідачем за відповідними тарифами.
Матеріали справи містять рішення Виконавчого комітету Краматорської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з постачання теплової енергії для всіх категорій споживачів ТОВ «Краматорськтеплоенерго» на відповідні періоди.
З наданих актів-рахунків постачання теплової енергії за спірний період вбачається використання вказаних у рішеннях тарифів при формування ціни за поставлену теплову енергію.
Згідно з наведеного у позові позивачем розрахунку заборгованості за актами-рахунками за період з 01.12.2021 по 31.03.2024 за теплову енергію, за вказаний період позивачем нараховано 101 257,06 грн.
Вартість спожитої відповідачем теплової енергії, згідно актів-рахунків та неоплаченої станом на теперішній час становить 101 257,06 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано та не спростовано у інший спосіб.
Вказані обставини у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України не спростовано, протилежного з матеріалів справи не вбачається.
Таким чином, враховуючи вищезазначене та відсутність заперечень відповідача щодо кількості та вартості спожитої відповідачем теплової енергії, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю у заявленій позивачем сумі 101 257,06 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості з оплати за абонентське обслуговування в загальному розмірі 1032,09 грн за період з 01.12.2021 по 31.10.2024, суд зазначає наступне.
Відповідно п.11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.
Відповідно до додаткової угоди від 01.09.2020 до договору від 01.01.2007 №293 споживач вносить плату виконавцю, яка складається, зокрема з плати за абонентське обслуговування в розмірі 35,77 грн в т.ч. ПДВ, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Суд встановив, що відповідно до вищевказаних актів приймання-передачі, позивачем нараховано плату за абонентське обслуговування за період грудень 2021 року - жовтень 2024 року в загальному розмірі 1032,09 грн.
Розмір заборгованості з абонентського обслуговування відповідачем не заперечується та не спростовується.
Доказів проведення оплати за абонентське обслуговування в сумі 1032,09 грн, суду не надано і матеріали справи таких не містять.
Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині плати за абонентське обслуговування підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.
Розподіл судових витрат:
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 165, 231, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивиком" про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 101 257,06 грн та заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 1032,09 грн задовольнити, повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дивиком" (59440, Чернівецька обл., Чернівецький р-н., село Юрківці, вул. Центральна, б. 36; код ЄДРПОУ 23027639) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (84313, Донецька обл., місто Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д, код ЄДРПОУ 34657789) заборгованість за теплову енергію у розмірі 101 257,06 грн, заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 1032,09 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. 

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
Рішення складено та підписано 11.05.2026.

Суддя М.О. Лейба