Справа № 490/11079/25
н\п 2/490/1624/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року       м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі судових засідань Шведюк Д.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами право вимоги за якими відступлено ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 79 815,00 грн: 
№51707-03/2025 від 24.03.2025 року в сумі 29 260,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 560,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 14 000,00 грн – сума заборгованості за штрафом; 700,00 грн – сума комісії за видачу кредиту;
№1848963 від 25.03.2025 року в сумі 29 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 000,00 грн – заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою;
№8687365 від 31.03.2025 року в сумі 21 555,00 грн, з яких: 10 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 555,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 
5 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою.
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М. від 26.12.2025 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 26.12.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду 13.02.2026 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.
Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.
Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.
Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.
Судом встановлено, що 24.03.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №51707-03/2025 згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 7 000,00 грн строком на 120 днів, процентна ставка становить 0,90% в день.
Підписання цього договору здійснено відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом надсилання одноразового ідентифікатору Y617.
Судом досліджено платіжне доручення №3426_251015152059 від 15-10-2025 року, згідно якого 24-03-2025 13:00:06 на картку відповідача НОМЕР_1 позивачем перераховано 7 000,00 грн, призначення платежу «зарахування 7 000 грн на картку НОМЕР_1 », номер транзакції в системі iPay.ua – 689717020.
27.03.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28082025, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» став новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до Додатку №2 до цього договору.
Також, судом досліджено кредитний договір №1848963 від 25.03.2025 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ОСОБА_1 , згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10 000,00 грн строком на 15 днів, процентна ставка становить 0,0010% річних.
Підписання цього договору здійснено відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом надсилання одноразового ідентифікатору 500087.
Згідно платіжного доручення №41801108 від 2025-03-25 року, на картку відповідача НОМЕР_1 позивачем перераховано 10 000,00 грн, призначення платежу «кошти згідно договору 1848963».
27.08.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27082025, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» став новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до Додатку №2 до цього договору.
Після передачі права вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і допустив виникнення заборгованості за кредитними договорами №51707-03/2025 від 24.03.2025 року та №1848963 від 25.03.2025 року.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Зі змісту позовної заяви слідує, що договір позики з відповідачем укладено в електронному вигляді.
Законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на Конституції України і складається із Цивільного та Господарського кодексів України, законів України «Про захист прав споживачів», «Про рекламу», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про телекомунікації», «Про електронні довірчі послуги», «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист персональних даних», міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них (частина друга статті 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до пунктів 5 та 6 частини першої 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 12 ст. 11 цього закону, Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Із наявних у матеріалах справи слідує, що ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Незалежні Фінанси» (первісні кредитодавці) виконали умови договору укладеного з ОСОБА_1 та надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач отримав у користування ці кошти, однак не виконав своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитними договорами: 
№51707-03/2025 від 24.03.2025 року в сумі 29 260,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 560,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 14 000,00 грн – сума заборгованості за штрафом; 700,00 грн – сума комісії за видачу кредиту;
№1848963 від 25.03.2025 року в сумі 29 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 000,00 грн – заборгованість по комісії за обслуговування кредиту; 5 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії, суд зазначає таке.
В позовній заяві позивачем викладено вимогу про стягнення комісії. На переконання суду, вимога щодо стягнення заборгованості за комісією, як складової заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Закону України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У силу вимог ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України "Про споживче кредитування" (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача комісії.
Щодо стягнення з відповідача неустойки.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).
В позовній заяві позивачем викладено вимогу про стягнення з відповідача неустойки (штраф та/або пеня).
Разом з тим, загальновідомим є та обставина, що з 24.02.2022 і по теперішній час на території України діє режим воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX.
Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» було доповнено розділ «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК пунктом 18 наступного змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи зазначене суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитними договорами: 
№51707-03/2025 від 24.03.2025 року в сумі 14 560,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 560,00 грн – сума заборгованості за відсотками; 
№1848963 від 25.03.2025 року в розмірі 10 000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу.
Щодо укладання договору позики №8687365 від 31.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 згідно якого відповідачу було надано позику в розмірі 10 000,00 грн строком на 360 днів, процентна ставка становить 5401,68% річних.
Підписання цього договору здійснено відповідачем за допомогою електронного підпису шляхом надсилання одноразового ідентифікатору 350663.
27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» став новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до договору.
Після передачі права вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і допустив виникнення заборгованості за кредитним договором №8687365 від 31.03.2025 року.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).
Згідно із частиною другою статті 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на те, що позивачем не додано доказів на підтвердження перерахування кредитних коштів  ОСОБА_1 .
За такого, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №8687365 від 31.03.2025 року, оскільки отримання відповідачем грошових коштів на виконання умов договору позивач не надав, а розрахунок заборгованості не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному позивачем розмірі, а відтак у задоволені позовних вимог в цій частині відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.
Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково, то з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути судовий збір у розмірі 931,71 грн.
На підставі наведеного, керуючись 12,13, 18, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №51707-03/2025 від 24.03.2025 року в сумі 14 560,00 грн, з яких: 7 000 грн 00 коп. тіло кредиту; 7 560 грн 00 коп. проценти за користування кредитними коштами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №1848963 від 25.03.2025 року у сумі 10 000,00 грн тіла кредиту.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 931,71  грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ: 35625014, реквізити IBAN НОМЕР_2  в АТ "ТАСкомбанк";

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя            Л.М. Шолох