ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2026 Справа № 914/4100/25 
Суддя Господарського суду Львівської області З.П. Гоменюк, за участю секретаря судового засідання Березюка Ю.О., розглянувши матеріали справи
за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, м. Луцьк
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Мо-Вуд”, с. Пісочна Львівська область
про стягнення 256 421,31 грн.

за участю представників: 
від позивача: Власюк Андрій Олександрович (в режимі ВКЗ);
від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Мо-Вуд” про стягнення 633 212,97 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025, справу №914/4100/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П.
Ухвалою суду від 05.01.2026 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11.02.2026.
22.01.2026 від представника позивача через систему Електронний суд поступило клопотання про зменшення позовних вимог та про повернення судового збору.
21.01.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
23.01.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.
11.02.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю “Мо-Вуд” подано зустрічну позовну заяву до Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі філії “Поліський лісовий офіс” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” про:
1. Стягнення з філії “Подільський лісовий офіс” Державного підприємства “Ліси України” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Мо-Вуд” заборгованість в сумі 171 614,54 грн. з повернення часткової оплати товару за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-21148-8 від 04.06.2025 року.
2. Прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Мо-Вуд” відповідно до ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування однорідних грошових вимог сторін, а саме зарахування однорідних зустрічних вимог філії “Подільський лісовий офіс” ДП “Ліси України” на суму 171 614,54 грн. із ПДВ (оплата заборгованості за договором купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-21148-9 від 04.06.2025 року) і однорідних вимог ТзОВ “Мо-Вуд” на суму 171 614,54 грн. із ПДВ (повернення часткової оплати товару по договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-22828-8 від 04.09.2025 року).
3. Зарахування однорідних зустрічних позовних вимог філії “Подільський лісовий офіс” ДП “Ліси України” на суму 171614,54 грн. із ПДВ (оплата заборгованості за договором купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-21148-9 від 04.06.2025 року) і однорідних вимог ТзОВ “Мо-Вуд” на суму 171614,54 грн. із ПДВ (повернення часткової оплати товару по Договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-22828-8 від 04.09.2025 року).
У підготовче засідання 11.02.2026 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції. Під час судового засідання представник позивача заявив усно клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з надходженням зустрічної позовної заяви, з якою останній не ознайомився, тому представник позивача просив суд надати можливість подати свої заперечення на прийняття поданої зустрічної позовної заяви.
Ухвалою суду від 11.02.2026 розгляд справи було відкладено на 18.03.2026.
13.02.2026 від представника позивача поступили письмові заперечення щодо прийняття зустрічного позову.
Ухвалою суду від 18.03.2026 судома було повернуто заявнику зустрічну позовну заяву та відкладено розгляд справи на 22.04.2026.
16.04.2026 від представника позивача систему «Електронний суд» (документ сформовано 16.04.2026) надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх.№ 10641/26).
Ухвалою суду від 22.04.2026, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.05.2026.
У судове засідання 13.05.2026 з`явився представник позивача. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував. 
У судове засідання 13.05.2026 представник відповідача не з`явився. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував. 
У судовому засіданні 13.05.2026 суд з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та безпосередньо дослідив докази. Зважаючи на те що всі сторони належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення.

ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН.
Аргументи позивача.
В обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач повідомляє про те, що за результатами біржових торгів 04.06.2025 між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» (далі по тексту рішення - ДП «Ліси України»; позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мо-Вуд» (далі по тексту рішення - ТОВ «Мо-Вуд»; відповідач) було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-21148-9. За вказаним договором позивач виступав продавцем та зобов`язався передати передати необроблену деревину у власність відповідача. Відповідач у свою чергу зобов`язався оплатити необроблену деревину у строки та на умовах зазначених у договорі.
За умовами договору позивач поставив товар на загальну суму 852 753,04 грн, що підтвердив товарно-транспортними накладними, які долучені до матеріалів позовної заяви. Відповідач у свою чергу виконав своє зобов`язання за договором лише частково, сплативши за товар 304 346,84 грн.
Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
22.01.2026 позивач надіслав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, адже після подання позовної заяви, відповідач частково сплатив основну заборгованість на суму 376 791,66 грн.
Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, та стягнути з відповідача заборгованість на суму 256 421,31 грн, з яких: 171 614,54 грн - сума основного боргу, 70 233,38 грн - пені, 7 701,24 грн -інфляційні втрати та 6 872,15 грн. - 3% річних.

Аргументи відповідача.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-21148-9 від 04.06.2025 та договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-22828-8 від 04.09.2025.
Також відповідачем була подана зустрічна позовна заява, в якій останній вказував, що відмовився від виконання договору № UUB-22828-8 від 04.09.2025 та просив позивача зарахувати кошти, сплачені за вказаним договором, в рахунок погашення заборгованості за договором № UUB-21148-9 від 04.06.2025 у розмірі 171 614,54 грн.
Крім того, відповідач зазначав, що після проведення взаємозвірки сторони погодили розмір заборгованості за договором № UUB-21148-9 від 04.06.2025 у сумі 376 791,66 грн, яка в подальшому була повністю погашена відповідачем, у зв`язку з чим, на його думку, предмет спору щодо стягнення основного боргу фактично відпав.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Між ДП «Ліси України» та ТОВ «Мо-Вуд» результатами біржових торгів, відповідно до аукціонного свідоцтва №21148/040625/45442933/1 від 04 червня 2025 р., було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-21148-9 від 04.06.2025.
Відповідно до п. 1.1. договору, за результатами аукціону, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти наступний товар, яким є необроблена деревина, що реалізована під час аукціону, яка відповідає умовам цього договору, і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в розділі 4 цього договору.
Сторони можуть домовитись про оплату партії товару після поставки, але в строк не більше 10 (десяти) робочих днів з моменту поставки відповідної партії товару, про що сторонами укладається додаткова угода до цього договору (п. 4.6 договору)
Відповідно п. 5.2. договору, продавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару відповідно до графіку поставки, з урахуванням пункту 4.6. договору. під час передачі кожної партії товару продавець надає покупцеві наступні документи: товаро-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару.
Продавець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі, відповідно до інформації, зазначеної в біржовому (аукціонному) свідоцтві (біржових (аукціонних) свідоцтвах), умов цього договору та додатків до договору передати покупцеві партію товару та нести відповідальність за порушення умов цього договору (п. 6.2 договору)
Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за партію товару на умовах та у спосіб, що передбачені цим договором та нести відповідальність за порушення умов цього договору (п. 6.4 договору)
Відповідно до п. 7.4 договору, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.
За порушення умов договору сторони несуть відповідальність, яка визначається цим договором, а також правилами товариства з обмеженою відповідальністю «українська універсальна біржа», регламентом та чинним законодавством України (п. 7.2 договору).
На виконання умов договору позивач поставив товар на загальну суму 852 753,04 грн., що підтвердив доданими до позовної заяви копіями товарно-транспортними накладними: ЛАД №Ф40818 від 15.07.2025 на суму 144 191,42 грн.; ЛАД №Х10334 від 16.07.2025 на суму 141 974,09 грн.; ЛАД №Ф40832 від 17.07.2025 на суму 140 612,89 грн.; ЛАД №Ф40845 від 21.07.2025 на суму 127 082,39 грн.; ЛАД №Ф40846 від 21.07.2025 на суму 2 165,36 грн.; ЛАД №Ф40867 від 25.07.2025 на суму 150 520,74 грн.; ЛАД №У60794 від 26.07.2025 на суму 146 206,15 грн.
Також судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем на погоджену сторонами електронну адресу відповідача систематично виставлялись рахунки на оплату поставленого товару за Договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025. 
Разом з тим, відповідачем здійснено лише часткову оплату товару на загальну суму 304 346,84 грн, з яких 104 346,84 грн становив гарантійний внесок, перерахований кліринговою установою ТОВ «Український кліринговий дім», а 200 000,00 грн були сплачені 30.09.2025 відповідно до платіжних інструкцій №137 та №138.
Таким чином, судом встановлено наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за поставлений та прийнятий товар за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025 у розмірі 548 406,20 грн.
Матеріалами справи також підтверджується, що з метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями, які направлялись на електронну адресу. Вказаними претензіями позивач вимагав погашення заборгованості за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025. Факт направлення претензій підтверджується скріншотами системи електронного документообігу ДП «Ліси України», долученими до матеріалів справи.
21.01.2026 від представника відповідача через систему Електронний суд поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог та зазначив, що між сторонами існували договірні правовідносини не лише за договором купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-21148-9 від 04.06.2025, а й за договором №UUB-22828-8 від 04.09.2025.
Відповідач не заперечував факту поставки товару за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025 на загальну суму 852 753,04 грн та часткової оплати товару у розмірі 304 346,84 грн. Разом з тим, відповідач посилався на те, що 31.10.2025 ТОВ «Мо-Вуд» звернулося до позивача із листом про відмову від закупленої сировини за договором №UUB-22828-8 від 04.09.2025 та просило зарахувати сплачені за цим договором кошти у сумі 171 614,54 грн в рахунок погашення заборгованості за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025.
Також відповідач зазначав, що листом від 08.11.2025 філією позивачем було запропоновано механізм врегулювання взаєморозрахунків між сторонами, відповідно до якого ТОВ «Мо-Вуд» мало здійснити оплату частини заборгованості за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025, після чого позивач повинен був повернути гарантійний внесок за Договором №UUB-22828-8 від 04.09.2025 у розмірі 171 614,54 грн.
22.01.2026 від представника позивача через систему Електронний суд поступило клопотання про зменшення позовних вимог в якому вказано що 12.01.2026 відповідачем здійснено оплату грошових коштів у розмірі 376 791,66 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №194 від 12.01.2026.
У зв`язку із частковим погашенням заборгованості позивач просив стягнути з відповідача залишок непогашеної заборгованості у розмірі 171 614,54 грн, у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснювався з урахуванням зменшених позовних вимог.
11.02.2026 відповідачем подано зустрічну позовну заяву в якій він просить стягнути з позивача 171 614,54 грн, сплачених за договором №UUB-22828-8 від 04.09.2025, посилаючись на те, що після перерахування 12.01.2026 грошових коштів у сумі 376 791,66 грн у позивача виник обов`язок щодо повернення вказаного гарантійного внеску. В обґрунтування зустрічного позову відповідач також зазначав про наявність підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог та вказував, що задоволення зустрічного позову може вплинути на вирішення первісного спору.
Суд дійшов висновку, що заявлені зустрічні позовні вимоги не відповідають критеріям взаємопов`язаності та заявлені з пропуском строків подання зустрічної позовної заяви визначеним ГПК України, оскільки первісний та зустрічний позови виникають з різних договорів та ґрунтуються на різних фактичних обставинах і доказах. Первісний позов стосується стягнення заборгованості за поставлений товар за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025, тоді як зустрічний позов пов`язаний із вимогами про повернення коштів за іншим договором №UUB-22828-8 від 04.09.2025.
Судом враховано, що задоволення зустрічного позову саме по собі не виключає повністю чи частково задоволення первісних позовних вимог, а заявлені вимоги не виникають з одних правовідносин та не є настільки взаємопов`язаними, щоб їх спільний розгляд був доцільним. З огляду на викладене, суд ухвалою від 18.03.2026 повернув зустрічний позов заявнику.
Таким чином, станом на 11.05.2026 сума заборгованості по виконанню зобов`язань згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-22828-8 від 04.09.2025 року із врахування заяви про зменшення позовних вимог становила 171 614,54 грн.

ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, між позивачем та відповідачем виникли господарські відносини на підставі укладеного договору купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-22828-8 від 04.09.2025 року за яким позивач зобов`язується поставити деревину, а відповідач її прийняти та оплатити.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином, матеріалами справи та поданими доказами встановлено наявність заборгованості ТОВ «Мо-Вуд» перед відповідачем за договором №UUB-21148-9 від 04.06.2025 станом на 13.05.2026 у розмірі 171 614,54 гривень.

Щодо нарахування пені.
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників законами та договором.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно; якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частини 1, 2 статті 550 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 7.4 договору, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, в тому числі у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.
За результатами перевірки розрахунку пені встановлено, що така нарахована правильно та підлягає до задоволення у розмірі 70 233,38 грн.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань.
Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового
зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на
вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За результатами перевірки розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань встановлено, що такі нараховано правильно та підлягають до задоволення у повному обсязі у розмірі 7 701,24 грн. - інфляційні нарахування та 6 872,15 грн. - 3% річних.
Як встановлено ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини другої статті 74 Господарського кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.
Судові витрати.
Як передбачено п. 2 ч. 5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
У відповідності до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач за звернення до Господарського суду Львівської області із позовною заявою сплатив судовий збір у розмірі 7 598,55 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №39651 від 22.12.2025 року та платіжною інструкцією №40905 від 30.12.2025.
З огляду на те, що судом позовні вимоги було задоволено з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, з відповідача підлягає до стягнення 3039,42 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.
Як передбачено п. 1 ч. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми за клопотанням особи яка його сплатила.
Як вбачається з матеріалів справи разом із клопотанням про зменшення позовних вимог було подане клопотання про повернення судового збору. Дане клопотання відповідає вимогам ГПК України та Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає, що таке підлягає до задоволення та постановляє повернути позивачу переплату судового збору у розмірі 4 559,13 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 43, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 120, 122, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ч.2 ст. 178, ст.ст. 236-241, 242, 252, 327 ГПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд –
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 22.01.2026, задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мо-Вуд» (Код ЄДРПОУ 45442933) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код ЄДРПОУ 44768034) в особі Філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Код в ЄДРПОУ філії 45601597) заборгованість за договором купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-21148-9 від 04.06.2025 року на загальну суму 256 4221,31 грн., з яких: 171 614,54 - основна заборгованість, 70 233,38 грн. - пеня, 7 701,24 грн. - інфляційні нарахування, 6 872,15 грн. - 3% річних та 3077,05 грн. судового збору.
3. Повернути Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» (код ЄДРПОУ 44768034) в особі Філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код ЄДРПОУ 45601597) з Державного бюджету України переплату судового збору у розмірі 4 559,13 грн. (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 13 коп.). 
4. Наказ видати після набрання законної сили рішенням суду відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 15.05.2026.

Суддя Гоменюк З.П.