П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2026 року 	 	справа 205/7926/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новокодацького районного суду м.Дніпра від 18.06.2025 (суддя Приходченко О.С.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.10.2025 звернувся до Новокодацького районного суду м.Дніпра з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить: визнати протиправною і скасувати постанову №636/ВОБ від 23.12.2024 у справі про адміністративне правопорушення про накладання штрафу 17000грн за частиною 3 статті 210-1 КУпАП за неявку по повістці, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. 
Рішенням Новокодацького районного суду м.Дніпра від 18.06.2025 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Прийняте рішення районний суд мотивував тим, що відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи підрозділу розвідувальних органів, центрального управління або регіональних органів СБУ, в разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, є день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог. Посилається на те, що повістку не отримував, відсутні докази що він знав про надсилання на його адресу проживання повістки на 25.11.2024. Зазначає, що був відсутній при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Також зауважує, що виконав обов`язок та оновив свої дані протягом 60 днів, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 25.05.2021 ним уточнені дані, а в самому посвідченні вклеєний унікальний номер (штрих-код) із засвідченням мокрою печаткою.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного: 
Постановою №636/ВОБ від 23.12.2024, прийнятою начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу 17000грн за неявку по повістці.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії, бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному, об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. 
Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку, мобілізацію, вчинені в особливий період, тягне накладання штрафу від 1000 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами. 
Відповідно до пункту 28 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.
Згідно пункту 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: - день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Відповідно до абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації військовозобов`язані, крім тих, що відносяться до зазначених в абзацах 2-6, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Відповідно до пункту 34 Положення повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Надаючи оцінку доказам у їх сукупності, колегія суддів відзначає, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , позивачем уточнено дані в ІНФОРМАЦІЯ_1 та присвоєно унікальний номер, який присвоюється кожному призовнику, військовозобов`язаному та резервісту в Єдиному державному реєстрі «Оберіг». Колегія суддів враховує, що повістка про виклик позивача у матеріалах справи відсутня, а також відсутні будь-які відомості щодо її формування, направлення чи належного вручення позивачу. 
Крім того, в постанові №636/ВОБ від 23.12.2024 зазначено, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло поштове відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», проте не заначено дату коли саме надійшло поштове відправлення. 
Ні під час розгляду справи в районному суді, ні під час апеляційного перегляду ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано поштове повідомлення з відміткою про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання.
Отже, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З огляду на те, що будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують порушення позивачем правил військового обліку, зокрема формування та надсилання повістки про виклик до центру комплектування та соціальної підтримки, докази її отримання/відмови від отримання позивачем, обставин, що передували складенню оскаржуваної постанови, протоколу про вчинення адміністративного порушення, виклику позивача для розгляду вказаної адміністративної справи, що призвели до застосування до позивача адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції надано не було, то винесення постанови про накладення адміністративного стягнення №636/ВОБ від 23.12.2024 є протиправним.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначив наступне: «…у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи».
Отже, згідно принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів констатує відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При подачі позову та апеляційної скарги позивачем сплачений судовий збір в сумі 1514грн.
Керуючись статтями 241 – 245 , 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати рішення Новокодацького районного суду м.Дніпра від 18.06.2025 та прийняти нову постанову.
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправною і скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №636/ВОБ від 23.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП у виді штрафу 17000грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1514грн за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили 07.05.2026 та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова