Справа № 521/4415/26
Номер провадження № 2/521/4544/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року         м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Громіка Д.Д.,
при секретарі – Котигорох Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Одеси, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал», за участю третьої особи - Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал», за участю третьої особи - Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна. Обґрунтовуючи вимоги даного позову, вказує на те, що вона перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі з 16.05.1986р. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. Нещодавно позивачу стало відомо, що на примусовому виконанні Другого відділу ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси перебував виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом міста Одеси 25.04.2005р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 1681,02 грн. на користь ЗAT «Одесводоканал». В ході виконавчого провадження, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія АН №334289 від 23.08.2005р. було накладено арешт на належну боржникові частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації, наданої Хаджибейським ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у листі від 12.03.2026р. №55834, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про обтяження: 2343486, зареєстроване 01.09.2005 Сьомою одеською державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження вказано: постанова ан 334289, 23.08.2005, Другий відділ ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси. Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири адреса: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 . Спадкову справу було зареєстровано 27.11.2025р. Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, номер у Спадковому реєстрі: 74932147. Наявність арешту на спадкову частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу реалізувати права спадкоємця за законом першої черги майна чоловіка. При цьому, позивач являється співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Про накладений арешт їй з чоловіком не було відомо. Борг за водокористування відсутній. Позивач зверталась до виконавчого органу із заявою про зняття арешту з нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 2343486 від 01.09.2005 відносно ОСОБА_2 , однак листом Хаджибейського ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.03.2026р. №5583,4 було роз`яснено, що матеріали виконавчого провадження (за яким накладався арешт) в Автоматизованій системі виконавчий проваджень не значаться, оскільки реєстрація виконавчих документів проводилась до 2011р. в книгах обліку виконавчих документів, які знищені за строками зберігання. У зв`язку з цим, виконавчий орган не має можливості зняти арешт.
Оскільки наявність зареєстрованого арешту частини квартири АДРЕСА_2 не дозволяє позивачці прийняти спадщину, яка залишилась після смерті її чоловіка, що порушує її права як власника такого майна, вона вимушена звернутись до суду та просить задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зняти арешт нерухомого майна, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер 2343486, зареєстроване 01.09.2005 Сьомою одеською державною нотаріальною конторою; Підстава обтяження: постанова ан 334289, 23.08.2005, Другий відділ ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси; об`єкт обтяження: квартира, частина квартири адреса: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 .
Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 25.03.2026 року було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак представник позивача подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за їх відсутності,.
Відповідач - представник ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» в судове засідання не з`явилась, проте надала заяву, якою не заперечувала проти задоволення позову.
Представник третьої особи, Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті звернулась до суду із заявою, в якій зазначила про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбу зареєстрованому 16.05.1986 року Ленінським відділом РАЦС м. Одеси (свідоцтво серії НОМЕР_1 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) від 30.07.2025 року, актовий запис № 2609.
За життя чоловіку позивачки на праві власності належала частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що на примусовому виконанні Другого відділу ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси перебував виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом міста Одеси 25.04.2005р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 1681,02 грн. на користь ЗAT «Одесводоканал».
В ході виконавчого провадження, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія АН №334289 від 23.08.2005р. було накладено арешт на належну боржникові частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно інформації, наданої Хаджибейським ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у листі від 12.03.2026р. №55834, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про обтяження: 2343486, зареєстроване 01.09.2005 Сьомою одеською державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження вказано: постанова ан 334289, 23.08.2005, Другий відділ ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси. Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири адреса: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 . 
27.11.2025р Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса було заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі: 74932147. 
Наявність арешту на спадкову частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу реалізувати права спадкоємця за законом першої черги майна чоловіка. 
Позивач із заявою про зняття арешту з нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 2343486 від 01.09.2005 відносно ОСОБА_2 , однак листом Хаджибейського ВДВС у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.03.2026р. №55834 було роз`яснено, що матеріали виконавчого провадження (за яким накладався арешт) в Автоматизованій системі виконавчий проваджень не значаться, оскільки реєстрація виконавчих документів проводилась до 2011р. в книгах обліку виконавчих документів, які знищені за строками зберігання.
Тобто на теперішній час виконавче провадження завершено, однак арешт з квартири знято не було.
Зняття арешту необхідне позивачці для оформлення спадщини на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 .
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Таким чином, суд констатує, що позивач ОСОБА_1  в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.
На сьогодні позивач ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину, має намір розпорядитися належною їй квартирою, проте через наявність арешту, позбавлена можливості це зробити, чим порушуються її права як власника майна.
Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь – які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі та керуючись ст.ст. 56, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал», за участю третьої особи - Хаджибейського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.
Зняти (скасувати) арешт нерухомого майна, що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження - арешт нерухомого майна; реєстраційний номер 2343486, зареєстроване 01.09.2005 Сьомою одеською державною нотаріальною конторою; Підстава обтяження: постанова ан 334289, 23.08.2005, Другий відділ ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси; об`єкт обтяження: квартира, частина квартири адреса: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 21.05.2026 року. 

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).
Відповідач: ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІнфоксВодоканал» (адреса місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ЄДРПОУ 26472133)
Третя особа: Хаджибейський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Старицького, буд. 10А, ЄДРПОУ 41405463).

Суддя:          Громік Д.Д.