Справа № 308/19517/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)
13 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді -     Шепетко І.О.,
за участю секретаря судового засідання -  Фітас А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Представник заявника – адвокат Калінін С.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5 399,77 грн. Свою заяву обґрунтовує тим, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглянуто цивільну справу №308/19517/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. за результатом розгляду якої 20.04.2026 судом прийнято рішення про задоволення частково позов ТОВ «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заборгованість за Договором № 3398205950-38033 від 22.01.2021 у розмірі 4 148,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» судовий збір в розмірі 409, 87 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн. 
Свою заяву заявник мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2026 по справі № 308/19517/25, не вирішено питання щодо відшкодування ВІДПОВІДАЧУ судових витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначає, що в резолютивній частині відзиву сторона відповідача просила: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6 500,00 грн.» 
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Суд встановив, що 20.04.2026 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якого стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заборгованість за Договором № 3398205950-38033 від 22.01.2021 у розмірі 4 148,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» судовий збір в розмірі 409, 87 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн.
При зверненні з позовом до суду представник відповідача вказав, що попередньо визначений розмір витрат на правову допомогу складає 6 500,00 грн. та зазначив, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України після ухвалення рішення протягом п`яти днів подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом з підтвердженням розміру судових витрат.
При цьому, судом в рішенні від 20.04.2026 не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2 ст.270 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 суд зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Суд встановив, що відповідно до Договору №б/н/26 про надання правничої допомоги від 20.01.2023 адвокатське бюро «Калінін і Партнери» та відповідач ОСОБА_1 домовились, що виконавець зобов`язується надавати на користь замовника послуги правничого та консультаційного характеру, а замовник приймати та в порядку визначеному цим договором сплачувати такі надані послуги.
Пунктом 3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги в даній справі задоволено частково, тому судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позовні вимоги було задоволено частково на суму 4 148,00 грн із заявлених 24 506,00 грн, що становить 16,92 % від загального розміру позовних вимог. Відтак, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем заявлено до стягнення судові витрати у розмірі 6 500 грн, судом здійснено розрахунок: (6 500,00 грн ? 4 148,00 грн ? 24 506,00 грн = 1 100 грн 45 коп.), а тому з позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1 100 грн 45 коп. У решті вимог про стягнення судових витрат, слід відмовити.
За таких обставин подана заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
На підстави викладеного та керуючись ст.ст.133, 137, 141, 246, 258-260, 270 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву відповідача у справі №308/19517/25 ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правову допомогу, - задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну (правничу) правову допомогу в розмірі 1 100,45 (одна тисяча сто гривень 45 копійок) грн.
В іншій частині заяви - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони у справі:
Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДЕБТ ФОРС" - місцезнаходження: 02095, м.Київ, вул.Княжий Затон, буд.9, прим.369, офіс 1, код ЄДРПОУ 43577608;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя       І.О. Шепетко