ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

02 липня 2026 року	Справа №160/114/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна служба з питань праці України та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Держпраці в Дніпропетровській області (далі – ГУ Держпраці в Дніпропетровській області, відповідач), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна служба з питань праці України (далі – Держпраці, третя особа-1) та Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії Осадчого Ігоря Михайловича у неперерахуванні стажу державної служби; 
- зобов`язати голову ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області в особі ліквідаційної комісії перерахувати стаж державної служби Задоєнка Олексія Вікторовича з урахуванням періоду участі в бойових діях за період з 26.03.2022 року по 13.06.2022; 
- зобов`язати голову ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області Осадчого Ігоря Михайловича направити довідку про перерахунок стажу державної служби ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області та позивачеві відповідно. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач проходив державну службу в ГУ Держпраці в Дніпропетровській області, а у подальшому був мобілізований та проходив військову службу, бравши участь у бойових діях. Після звільнення з військової служби за станом здоров`я, позивача поновлено на посаді державної служби, а згодом звільнено у зв`язку з ліквідацією органу. Вважаючи, що при визначенні його прав та гарантій як державного службовця відповідачем неправомірно не враховано пільговий порядок обчислення стажу державної служби за період участі у бойових діях, позивач звернувся до суду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 визнано протиправними дії ГУ Держпраці в Дніпропетровській області, що виразилися у неперерахуванні ОСОБА_1 стажу державної служби за період участі в бойових діях з 26.03.2022 до 13.06.2022 із розрахунку один місяць за три місяці. Зазначене судове рішення набрало законної сили. Проте відповідач, всупереч покладеному на нього обов`язку, не здійснив перерахунок стажу державної служби позивача, що свідчить про його протиправну бездіяльність. Більше того, позивач звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення контролю. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №160/244/24 встановлено відповідачу строк для подання звіту. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 продовжено відповідачу строк для подання звіту, проте відповідачем не виконано вимоги суду. Вжиті позивачем заходи реагування, зокрема, звернення до Держпраці, не призвели до усунення порушень, що додатково підтверджує системний характер невиконання відповідачем судового рішення. Позивач з посиланням на норми Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі – Порядок №393) зазначає, що йому має бути зарахований період участі у бойових діях один місяць служби за три та перераховано стаж державної служби для захисту його права на пенсійне забезпечення. Таким чином, бездіяльність відповідача щодо невиконання судового рішення, на переконання позивача, порушує його право на належний облік стажу державної служби, що має безпосередній вплив на обсяг його соціальних гарантій, зокрема, на розмір страхового стажу та право на пенсійне забезпечення в майбутньому. З огляду на викладене, позивач вважає, що наявні підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання його виконати судове рішення шляхом здійснення відповідного перерахунку стажу державної служби. 
Ухвалою суду 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. 
03.02.2026 до суду від представника ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшли пояснення, в яких третя особа-2 проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області, має статус учасника бойових дій, є особою з інвалідністю ІІІ групи, отриманою внаслідок проходження військової служби. Позивач зазначає, що порушення його права полягає у «не перерахунку стажу державної служби, яке тягне за собою зменшення загального страхового стажу, і як наслідок, неможливість в майбутньому вийти на пенсію за віком». Водночас, на даний час позивач не звертався з відповідною заявою про призначення відповідної пенсії.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив. 
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Третя особа-1 правом надання пояснень по суті спору не скористалась.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 11.07.2022.
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 11.04.2024 №26/928, позивач у період з 26.03.2022 до 13.06.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у Запорізькій області.
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ Держпраці в Дніпропетровській області, в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог:
- визнати протиправними дії відповідача, що виявилось у неперерахуванні стажу державної служби за період участі в бойових діях з 26.03.2022 до 13.06.2022 року із розрахунку 1 місяць за 3 місяці; визнати протиправними дії відповідача в особі ліквідаційної комісії, які виразились у використанні розміру мінімальної заробітної плати у листопаді 2023 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» (6700 грн) при розрахунку компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток при звільненні з державної служби замість розміру середньої заробітної плати за період грудень 2021 року - січень 2022 року, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати в сумі 602,21 грн/день; 
- визнати протиправними дії відповідача в особі ліквідаційної комісії, які виразились у використанні розміру мінімальної заробітної плати у листопаді 2023 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» замість розміру середньої заробітної плати за період грудень 2021року - січень 2022 року, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати в сумі 602,21 грн/день, при обрахунку вихідної допомоги при звільненні;
- стягнути з відповідача в особі ліквідаційної комісії на його користь суму недоотриманої вихідної допомоги в розмірі 11290,58 (одинадцять тисяч двісті дев`яносто) грн. 58 коп.; 
- стягнути з відповідача в особі ліквідаційної комісії на його користь суму недоотриманої компенсації за невикористані дні щорічної та додаткової відпусток за період роботи в Головному управлінні Держпраці в Дніпропетровській області (з 01.03.2021 року по 21.11.2023 року) в розмірі 14729,55 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять грн. 55 копійок); 
- стягнути з відповідача в особі ліквідаційної комісії на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи із розміру середньоденної заробітної плати за грудень 2021 року-січень 2022 року (602,21 грн /день), з дати звільнення по дату винесення рішення судом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі №160/244/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у адміністративній справі №160/244/24 скасовано в частині розрахунку стажу державної служби та в цій частині ухвалено нове рішення: визнано протиправними дії Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області, що виразилися у неперерахуванні ОСОБА_1 стажу державної служби за період участі в бойових діях з 26.03.2022 до 13.06.2022 року із розрахунку один місяць за три місяці; в іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 набрала законної сили 07.11.2024.
20.01.2025 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/244/24.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/244/24 задоволено; зобов`язано ГУ Держпраці в Дніпропетровській області подати протягом місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання постанови від 07.11.2024 у справі №160/244/24.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2025 продовжено ГУ Держпраці у Дніпропетровській області строк для подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіту про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №160/244/24, а саме: на 15 днів з моменту отримання копії цієї ухвали суду; витребувано у ГУ Держпраці у Дніпропетровській області відомості про керівника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, необхідні для розгляду питання про накладення штрафу за невиконання рішення суду; встановлено ГУ Держпраці у Дніпропетровській області п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду для подання витребуваних судом відомостей.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у справі №160/244/24:
- визнано, що ГУ Держпраці у Дніпропетровській області не подано звіт про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №160/244/24 без поважних причин;
- зобов`язано ГУ Держпраці у Дніпропетровській області подати звіт про повне належне виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 у справі №160/244/24 - до 15.12.2025;
- накладено на Голову комісії з припинення (ліквідатор) ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Бланк Сергія Володимировича штраф у сумі 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 6056 (шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп;
- стягнуто з голови комісії з припинення (ліквідатор) ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Бланк Сергія Володимировича на користь ОСОБА_1 половину штрафу у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.;
- стягнуто з голови комісії з припинення (ліквідатор) ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Бланк Сергія Володимировича до Державного бюджету України половину штрафу у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 у адміністративній справі №160/244/24 повернуто скаржнику.
У зв`язку з невиконанням судового рішення у справі №160/244/24, ОСОБА_1 звернувся до Держпраці із відповідним зверненням.
Листом Держпраці від 29.12.2025 №2161/1/6.2-ЗВ-25а повідомлено, що відповідно до наказу Держпраці від 28.11.2024 №199 «Про внесення змін до наказу Держпраці від 17.01.2022 №29» ОСОБА_3 , перший заступник начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області є головою комісії з ліквідації ГУ Держпраці у Дніпропетровській області. За наявною інформацією, в ухвалі від 01.12.2025 у справі №160/244/24 Дніпропетровський окружний адміністративний суд дійшов висновку що ГУ Держпраці у Дніпропетровській області не подано звіт про виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024 без поважних причин, у зв`язку з чим накладено штраф на голову комісії з припинення (ліквідації) ГУ Держпраці у Дніпропетровській області - Бланка Сергія Володимировича. Протягом періоду, за який суд вимагав подання звіту, повноваження Бланка С.В. як голови комісії з ліквідації вже були припинені, а обов`язок із подання звітності покладено на ОСОБА_3 як нового керівника ліквідаційної комісії. ОСОБА_3 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання судового рішення, яка порушує його право на належний облік стажу державної служби, що має безпосередній вплив на обсяг його соціальних гарантій, зокрема, на розмір страхового стажу та право на пенсійне забезпечення в майбутньому, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Частиною першою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі – Закон №1788-ХІІ) військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 11 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу».
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий статті 1 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною другою статті 1-2 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перебачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 8 Закону № 2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умоваху порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Порядок № 393), пунктом 3 якого становлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.
Варто зауважити, що пункт 3 Порядку № 393 до 19.02.2022 був викладений у такій редакції: до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.
Однак, Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 № 119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.
Така правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №360/665/24.
На підставі частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача наразі не порушено, адже стаж ОСОБА_1 з урахуванням періоду участі в бойових діях з 26.03.2022 по 13.06.2022 не підлягає перерахунку як один місяць служби за три при призначенні відповідного виду пенсії.
Отже, період участі в бойових діях з 26.03.2022 по 13.06.2022 підлягає врахуванню органом Пенсійного фонду України як один місяць служби за три при визначенні розміру пенсії.
Представником ГУ ПФУ у Вінницькій області в наданих поясненнях зазначено, що на даний час позивач не звертався з відповідною заявою про призначення пенсії.
Суд звертає увагу, що захисту в адміністративному процесі підлягає лише порушене право позивача на час звернення до суду, а не те право, яке може бути порушено в майбутньому.
Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача передчасними, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
У зв`язку з відмовою в позові відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) до Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області (адреса: вул. Коксохімічна, 1, м. Дніпро, 49064; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39788766), треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державна служба з питань праці України (адреса: вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39472148), Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар