ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 червня 2026 року	Справа №160/8908/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савченка А.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Державного підприємства «ПОКРОВСЬКА МІЖРАЙОННА РАДГОСП ФАБРИКА» про стягнення податкового боргу,-
установив:

09 квітня 2026 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги: 
- стягнути податковий борг з Державного підприємства «ПОКРОВСЬКА МІЖРАЙОННА РАДГОСП ФАБРИКА» (код ЄДРПОУ 00694037) з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків у розмірі 3 314,84 гривень.
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року позов залишено без руху.
23 квітня 2026 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2026 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2026 року направлена на адресу Державного підприємства «ПОКРОВСЬКА МІЖРАЙОННА РАДГОСП ФАБРИКА» (53600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Громова, 59, код ЄДРПОУ 00694037) засобами поштового зв`язку.
22 червня 2026 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду повернувся конверт з поштовим відправленням з відміткою пошти про його невручення з підстави «адресат відсутній».
Таким чином, судом у повній мірі виконаний обов`язок щодо повідомлення учасників судового процесу.
У контексті подібних (схожих) фактичних передумов до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 року у справі №120/4080/19-а та від 14.07.2021 року у справі №160/8623/19. Верховний Суд зазначив про те, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінчення терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що в інтегрованих картках платника податків Позивача обліковується податковий борг у сумі 3 314,84 гривень, а саме:
заборгованість із земельного податку з юридичних осіб (ККДБ 18010500), яка виникла внаслідок несплати платником податку у встановлений термін нарахованих сум грошових зобов`язань у розмірі 3 314,84 грн, згідно:
- податкового розрахунку земельного податку № 9032002635 від 16.02.2024 на загальну суму 2849, 10 грн;
- податкове повідомлення-рішення № 0215220413 від 24.04.2025 на суму 340 грн;
- податкове повідомлення-рішення № 0388290413 від 07.07.2025 на суму 92,18 грн;
- пеня, що нарахована на підставі ст. 129 ПК України, на суму 33, 56 грн.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області сформувало податкову вимогу форми «Ю» за №0006849-1308-0436 19 лютого 2025 року на суму 3770, 87 грн., яку направило на податкову адресу відповідача (53600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Громова, 59, код ЄДРПОУ 00694037). Підприємство податкову вимогу отримало 28 лютого 2025.
Доказів оскарження відповідачем податкової вимоги форми «Ю» за №0006849-1308-0436 19 лютого 2025 року на суму 3770, 87 грн. до суду не надано.
Отже, на момент розгляду справи податковий борг непогашений і не списаний.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі за текстом - Податковий кодекс України) податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.34 пунктом 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено судом, відповідач має податковий борг, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань на загальну суму 3 314,84 грн, що підтверджується матеріалами справи, а відтак є обов`язковою для сплати.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).
Відповідно до пп. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пп. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення у встановлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була сформована податкова вимога форми «Ю» за №0006849-1308-0436 19 лютого 2025 року на суму 3770, 87 грн., яку було направлено на податкову адресу відповідача (53600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Громова, 59, код ЄДРПОУ 00694037) та отримано 28 лютого 2025 року.
Доказів того, що відповідач оскаржував податкову вимогу форми «Ю» за №0006849-1308-0436 19 лютого 2025 року на суму 3770, 87 грн. до суду не надано.
Податкова вимога форми «Ю» за №0100127-1305-0430 від 06 серпня 2021 року на суму 3770, 87 грн. в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України не відкликались.
Пунктом 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення - рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення - рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.
Згідно зст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а частиною 2 статті 19 Конституції України, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відповідач заперечень проти позову та доказів про сплату податкового боргу на загальну суму 3 314,84 грн. не надав, суд приходить до висновку, що позовна заява Головного управління ДПС у 
Дніпропетровській області в межах заявлених позовних вимог про стягнення податкового боргу з відповідача на загальну суму 3 314,84 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати, сплачені позивачем при поданні цієї позовної заяви, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються, а отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 257, 258, 262, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до Державного підприємства «ПОКРОВСЬКА МІЖРАЙОННА РАДГОСП ФАБРИКА» (53600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Громова, 59, код ЄДРПОУ 00694037) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути податковий борг з Державного підприємства «ПОКРОВСЬКА МІЖРАЙОННА РАДГОСП ФАБРИКА» (53600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт Покровське, вул. Громова, 59, код ЄДРПОУ 00694037) у розмірі 3 314,84 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко