ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1288/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ"
до Державного підприємства "СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"
про стягнення боргу

Суддя Юзіков С.Г.
Без участі представників сторін 

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 958 640,40 грн. боргу за природний газ за грудень 2025р., 3% річних - 21 209,95 грн., індексу інфляції - 14 856,82 та судовий збір.
Господарський суд Дніпропетровської області 25.03.2026 відкрив провадження у справі №904/1288/26 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.
Відповідач у відзиві на позовну заяву пояснив, що є державним містоутворюючим підприємством, що віднесено до переліку об`єктів державної власності та має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. На сьогодні підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі. Неналежне виконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань спричинене не з вини Відповідача, а з незалежних від нього підстав. Відсутність коштів прямо пов`язана з невиконанням своїх договірних зобов`язань ДП НАЕК "Енергоатом", який є єдиними покупцем продукції. У зв`язку з цим Відповідач просить зменшити розмір 3% річних та індексу інфляції на 90 %. 
Позивач у відповіді на відзив зазначив, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, 3% річних у розмірі 21 209,95 грн та індекс інфляції у розмірі 14 856,82 грн не підлягають зменшенню судом на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а тому доводи Відповідача про можливість зменшення їх судом є необґрунтованими.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
25.09.2025 ТОВ "Енера Чернігів" (Постачальник, Позивач) з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Споживач, Відповідач) уклали договір постачання природного газу № 2025ПГ/175/03/97-зцп, відповідно до п. 1.1 Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві Газове паливо, код ДК 021:2015 - 0912 (Природний газ, вільні ціни, без обмежень по терміну дії, без розподілу), видобутий в межах території України, та/або імпортований на територію України, у порядку та на умовах, встановлених цим Договором, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору. 
Відповідно до умов Договору:
2.1. Загальний обсяг постачання газу Споживачу за цим Договором складає 2035,728 тис. куб. метрів та здійснюється протягом періоду дії цього Договору (точка виходу 56XO0000E8LLV00D).
2.2. З метою отримання (споживання) обсягів природного газу, Споживач не пізніше ніж як за 4 (чотири) доби до початку постачання природного газу (до Газової доби D), надсилає на електронну адресу Постачальника, визначену у цьому Договорі, або в інший передбачений цим Договором спосіб, Заявку згідно з формою, встановленою Додатком № 1 до цього Договору на замовлення природного газу та включення до Реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (далі - Заявка), в якій зазначається обсяг, що- планується до споживання Споживачем у відповідному Періоді постачання. Направленням Заявки, Споживач надає згоду Постачальнику на його включення до Реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС.
Фактичне постачання газу здійснюється Постачальником виключно після включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному погодженому Періоді постачання в порядку, визначеному Кодексом ГТС.
2.8. Приймання - передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем протягом Періоду постачання, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.
2.9. Звірка фактичного об`єму (обсягу) спожитого за цим Договором газу на певну дату чи протягом певного Періоду постачання здійснюється Сторонами на "підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений Споживачу об`єм газу згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС, на підставі яких оформлюються акти приймання-передачі газу.
2.11. Постачальник направляє Споживачу два примірника підписаного та скріпленого печаткою акту до 12 (дванадцятого) числа місяця, наступного за Періодом постачання (розрахунковим періодом).
2.12. Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання- передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений його печаткою (за наявності), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.
Підписані Сторонами Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником.
3.9. Остаточний розрахунок за фактично поставлений газ (у тому числі оплата вартості місячного, добового небалансу та вартості відхилення від замовленого обсягу послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) здійснюється до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.
3.12. Датою оплати за цим Договором є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Якщо день здійснення Споживачем будь-якого платежу за цим Договором припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то такий платіж повинен бути здійснений в перший робочий день, що є наступним за вихідним, святковим або неробочим днем.
Коригування умов проведення розрахунків визначається та узгоджується Сторонами шляхом переговорів. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом Періоду постачання (розрахункового періоду) Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.
3.13. Оплата вартості природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем грошовими коштами у національній валюті - гривні, що перераховуються на поточний рахунок Постачальника.
12.1. Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками (за наявності) та діє у частині постачання природного газу з 01.10.2025р. по 31.12.2025р., а в частині розрахунків між Сторонами - до повного їх виконання. За взаємною згодою Сторін Договір може бути припинено достроково. При цьому, Сторона, яка має намір розірвати Договір письмово попереджає про це іншу Сторону за 21 (двадцять один) календарний день до запланованої дати розірвання.
10.11.2025 Сторони уклали додаткову угоду № 1 в якій Сторони домовилися п.3.1 Договору викласти в наступній редакції:
3.1. Ціна постачання газу за 1 тис. куб. м. (одну тисячу кубічних метрів), що постачається Постачальником Споживачу складає:
- з 01 жовтня по 09 листопада 2025 року складає 21 249,933 грн., крім того ПДВ (20 % ) - 4 249,9866 грн., всього з ПДВ 20% - 25 499,9196 грн. (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять гривень 9196 копійок)
- з 10 листопада по 31 грудня 2025 року складає 23 372,783 грн., крім того ПДВ (20%) - 4 674,5566 грн., всього з ПДВ 20% - 28 047,3396 грн. (Двадцять вісім тисяч сорок сім грн 3396 коп.)
Відповідно до п.3, 4 Додаткової угоди № 1 умови цієї Додаткової угоди не призведуть до зміни загальної суми Договору на постачання природного газу, зазначеного у пункті 3.6. Договору.
Дана Додаткова угода вважається укладеною з дати її підписання, а в частині зміни ціни з 10.11.2025, укладена в двох примірниках які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.
Позивач виставив Відповідачеві рахунки на оплату авансових платежів відповідно до умов Договору за грудень 2025:
- №5050152-2512-21 від 28.11.2025 (платіж до 10.12.2025) на суму 7 428 409,87 грн.;
- №5050152-2512-22 від 28.11.2025 (платіж до 20.12.2025) на суму 7 209 927,23 грн.;
- №5050152-2512-23 від 28.11.2025 (платіж до 30.12.2025) на суму 7 209 927,23 грн./
На підтвердження виконання Договору, Позивач надав акт приймання-передачі природного газу № № 5050152-2512-1 від 31.12.2025 за природний газ у кількості 33 390,54 м3 на суму 958 640,40 грн. Зазначений акт підписаний Сторонами без заперечень.
Позивач виставив Відповідачеві рахунок-фактури № 5050152-2512-1 від 31.12.2025 на суму 958 640,40 грн.
За твердженнями Позивача, Відповідач за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 958 640,40 грн. 
На прострочений борг Відповідача, Позивач, з посиланням на ст. 625 ЦК України, нарахував 21 209,95 грн. – 3 % річних за період 11.12.2025– 11.03.2026, 14 856,82 грн. - індексу інфляції за грудень 2025. 
Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.
Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з постачанням Позивачем природного газу та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань з оплати поставленого газу, обґрунтованість стягуваних сум.
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). 
Частинами 1-3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач позов у частині основного боргу не заперечує, просить зменшити індекс інфляції та річні.
Перевіривши надані докази, суд частково приймає позицію Позивача.
Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, Додаткову угоду до Договору, акт приймання-передачі природного газу, рахунки), беручи до уваги відсутність заперечень Відповідача, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу 958 640,40 грн.
Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних та індексу інфляції проведено неправильно.
Так, Позивач зазначає, що відповідно до заявки на замовлення природного газу та включення до Реєстру споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС від 27.11.2025 замовлений Відповідачем обсяг природного газу на грудень 2025 року становить 761000,00 м куб., ціна газу з ПДВ 28 047,3396 грн/тис. м куб (без урахування тарифу на транспортування). Умови оплати – подекадна.
Пунктом 3.7 Договору сторони визначили, що оплата за цим Договором здійснюється Споживачем на рахунок Постачальника у наступні строки:
- 34% від суми платежу за газ – до 10 числа розрахункового періоду;
- 33% від суми платежу за газ – до 20 числа розрахункового періоду;
- 33% від суми платежу за газ – до 30 числа розрахункового періоду.
Позивач виставив Відповідачеві рахунки-фактури на оплату авансових платежів відповідно до умов Договору за грудень 2025 року № 5050152-2512-21 від 28.11.2025 на суму 7 428 409,87 грн, № 5050152-2512-22 від 28.11.2025 на суму 7 209 927,23 грн, №5050152-2512-23 від 28.11.2025 на суму 7 209 927,23 грн.
Відповідач в обумовлені строки авансові платежі не виконав, у зв`язку з цим Позивач нарахував 3% річних та індекс інфляції на кожний черговий плановий платіж, а саме:
- на перший плановий платіж у розмірі 7 428 409,87 грн 3% річних за період з 11.12.2025 по 30.12.2025 у розмірі 12 211,08 грн та інфляційні втрати у розмірі 14 856,82 грн.;
- на другий плановий платіж у розмірі 7 209 927,23 грн 3% річних за період з 21.12.2025 по 30.12.2025 у розмірі 5 925,97 грн.
Відтак, Позивач провів нарахування інфляційних втрат та 3% річних виходячи із планових платежів.
Проте, суд не погоджується з такими розрахунками Позивача.
Пунктом 3.7 Договору визначений порядок попередньої оплати вартості, зокрема, трьома частинами в процентному відношенні від вартості послуги (до 10 числа розрахункового місяця - 34 %, до 20 числа - 33 % та до 30 числа розрахункового місяця - 33 %).
У ч.1,2 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі сталою та послідовною позицією Верховного Суду статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, а тому останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.
Проте, форма не може превалювати над змістом, відповідно, з`ясовуючи зміст документа, необхідно виходити з його буквального та логічного змісту.
Водночас, основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
Отже, виставлення рахунку на оплату (який містить підставу, суму та реквізити для оплати) може бути кваліфіковано як вимогу в розумінні ч.2 ст. 530 ЦК України за умови, якщо:
- договором передбачена попередня оплата товарів (робіт, послуг), чітко визначений розмір такої оплати, але строк здійснення попередньої оплати у договорі не визначений;
- господарська операція відбулася (реальне надання послуг/виконання робіт).
У іншому випадку, а саме коли на стороні покупця, замовника відсутній обов`язок з попередньої оплати і товар йому не переданий (послуги не надані), виставлення рахунку не є вимогою у розумінні ч.2 ст. 530 ЦК України.
Матеріалами справи підтверджується, що рахунки виставлені 28.11.2025 Позивачем за грудень 2025 року тобто до моменту реального постачання газу.
Отже, виставлені Позивачем рахунки не є вимогою (вимогами) у розумінні ч.2 ст. 530 ЦК України.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.03.2026 у справі № 914/2625/23.
Сторони в п. 2.8 Договору узгодили, що приймання - передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем протягом Періоду постачання, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.
Відтак, обсяг поставленого газу та його вартість можливо визначити лише на підставі акту приймання-передачі природного газу.
Відповідно до п. 3.9 Договору остаточний розрахунок за фактично поставлений газ (у тому числі оплата вартості місячного, добового небалансу та вартості відхилення від замовленого обсягу послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) здійснюється до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.
Для визначення індексу інфляції та 3% річних потрібно виходити із обсягу фактично поставленого газу, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у Відповідача виникає саме за фактично поставлений товар, з огляду на що, нарахування Позивачем індексу інфляції та 3% річних на планові платежі є безпідставним.
Нарахування індексу інфляції та 3% річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично поставленого газу, є безпідставним, оскільки зі змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді індексу інфляції та 3% річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 958 640,40 грн. боргу за природний газ за грудень 2025р., 3% річних – 3072,90 грн. за період з 01.02.2026 по 11.03.2026, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.
Щодо клопотання Відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з того, що ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, які не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання.
Ці нарахування не є штрафними санкціями, тому до них не застосовуються відповідні положення ЦК України.
За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання Відповідачем його договірного зобов`язання.
У свою чергу, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.
За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.
Так, у постанові Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зокрема зазначено, що стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.
При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові
Отже, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 

Стягнути з Державне підприємство "СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, Кам`янський район, вул. Олеся Гончара, 2, код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ" (14013, Чернігівська обл., місто Чернігів, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 126Б, код 41823846) 958 640 грн. 40 коп. – основного боргу, 3 072 грн. 90 коп. – 3 % річних, 11 540 грн. 54 коп. – судового збору. 

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков