ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2399/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та наказів, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 2) з позовом:
про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік та призов на військову службу під час мобілізації; зобов`язання привести у відповідність військово-облікові дані до первісних;
визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 лютого 2026 року “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 ;
визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 на посаду, на всі види забезпечення; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Позов обґрунтований тим, що у 2015 році внаслідок отриманих травм за висновком військово-лікарської комісії (ВЛК) ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби та його виключено з військового обліку з 04 березня 2015 року, про що було зроблено відповідний запис у військовому квитку. Відомості про виключення з військового обліку були також внесені до відповідних електронних реєстрів. Проте 02 лютого 2026 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було затримано та без належної перевірки військово-облікових даних примусово доставлено без його згоди та без будь-яких законних підстав до обласного мобілізаційного пункту й надалі ОСОБА_1 протиправно мобілізовано без фактичного проходження медичного огляду військово-лікарською комісією. Як вказав позивач, на цей час він проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач зазначені дії вважає протиправними й такими, що вчинені з грубим порушенням вимог чинного законодавства України. Так процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного, а отже не може бути призваною на військову службу під час мобілізації у період дії правового режиму воєнного стану. 
На переконання позивача, фактичне примусове доставлення, проведення мобілізаційних заходів без належної перевірки військово-облікових даних, без ознайомлення з рішенням військово-лікарської комісії та відповідними наказами, а також ігнорування обставин виключення з військового обліку свідчить про перевищення службових повноважень посадовими особами та є підставою для визнання таких дій незаконними, а прийняті рішення, як наслідок, підлягають скасуванню.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.49-50).
Ухвалою судді від 18 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; судовий розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України); витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 - облікову картку ОСОБА_1 ; у Військової частини НОМЕР_1 - копію наказу щодо зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 (а.с.68-69).
У відзиві на позовну заяву відповідач 1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.79-82). В обґрунтування цієї позиції відповідач 1 вказав, що 02 лютого 2026 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Луцьк для перевірки військово-облікових документів відповідно до пункту 25 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 “Питання проведення призову громадян під час мобілізації, на особливий період” було зупинено громадянина ОСОБА_1 . В ході перевірки військово-облікових документів останній не зміг пред`явити такі документи: паперовий військово-обліковий документ у нього при собі був відсутній, а застосунок “Резерв+” не відкривався. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що у 2015 році був визнаний непридатним до військової служби за станом здоров`я, оскільки отримав травми після падіння з висоти четвертого поверху. За цих обставин ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати до службового автомобіля з метою вибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для перевірки хвороб, згідно з якими останнього було виключено з військового обліку у 2015 році. Як вказав відповідач 1, постановою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 - мобілізаційний пункт (довідка від 03 лютого 2026 року №2026-0203-1405-2306-7) ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби. Тому було прийняте рішення про взяття останнього на військовий облік та згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 лютого 2026 року №65 сержанта ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації до Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідач 1 вважає, що наказ про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, в особливий період як акт індивідуальної дії реалізується його застосуванням, а скасування наказу не може призвести до відновлення попереднього (первісного) стану особи.
У відповіді на відзив відповідача 1 (а.с.89) представник позивача наголосила, що ОСОБА_1 був виключений з військового обліку, про що були відомості як в паперовому, так і в електронному військово-обліковому документах. Проведення медичного огляду ВЛК без згоди позивача та з оформленням рішення (довідки), у якій не зазначено жодного з дійсних діагнозів, є незаконним й таке рішення ВЛК оскаржено до 16 регіональної ВЛК. 
У відзиві на позов Військова частина НОМЕР_1 позовні вимоги теж заперечила, у задоволенні позову просила відмовити (а.с.58), зазначивши, що предметом спору у цій справі є дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, тоді як вимога про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 не відповідає суті права, яке позивач вважає порушеним; зобов`язання військову частину виключити його зі списків особового складу виходить за межі правовідносин щодо призову на військову службу між ІНФОРМАЦІЯ_7 та позивачем. 
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України та він 04 березня 2015 року призовною (медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 ) визнаний непридатним до військового обліку із зняттям з військового обліку за статтею 78а графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 (а.с.8).
З військово-облікового документа, сформованого у застосунку “Резерв+” станом на 19 листопада 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 є невійськовозобов`язаним; підстава зняття/виключення – непридатний з виключенням з військового обліку; дата ВЛК – 04 березня 2015 року (а.с.76).
03 лютого 2026 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_9 – мобілізаційний пункт проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого його визнано придатним до військової служби, про що свідчить довідка від 03 лютого 2026 року №2026-0203-1405-2306-7 (а.с.85). Указані дані відображено в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача взято на облік військовозобов`язаних (а.с.13).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з питань мобілізаційної підготовки, мобілізаційної готовності та мобілізації) від 03 лютого 2026 року №65 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних та резервістів відповідно до поіменного списку від 03 лютого 2026 року №553: сержанта ОСОБА_1 - до Військової частини НОМЕР_1 (а.с.47).
Пунктом 1.5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 лютого 2026 року №35 сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 ; з 03 лютого 2026 року зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення і вважається, що він справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (підстава – поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с.115).
За змістом листа ІНФОРМАЦІЯ_10 від 27 лютого 2026 року №1529/1/2606 (а.с.120-122), який надіслано за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 03 лютого 2026 року, поданої в інтересах ОСОБА_1 щодо можливого вчинення неправомірних дій службовими особами ТЦК та СП (а.с.14), в ході перевірки встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що були внесені 27 грудня 2024 року, ОСОБА_1 був виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_11 на підставі підпункту 3 пункту 6 статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, натомість відповідно до запису військового квитка НОМЕР_2 ОСОБА_1 медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_12 був визнаний непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за статтею 78а графи ІІ Розкладу хвороб. Внаслідок дій осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 було взято на облік, направлено на ВЛК та призвано на військову службу особу, яку було виключено з військового обліку, чим порушено норми Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу”, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (а.с.12-122).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Частина друга статті 19 Конституції України встановлює обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює та загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі - Закон №2232-XII).
Частина друга статті 1 Закону №2232-XII передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини третьої статті 1 цього Закону військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487).
Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період (пункт 3 Порядку №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (пункт 20 Порядку №1487).
Абзацом третім пункту 79 Порядку №1487 встановлено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Отже, до компетенції районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить взяття та виключення військовозобов`язаних з військового обліку, внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів актуальної інформації за наявності установлених законом підстав та відповідно до визначених законом процедур. 
Частина десята статті 1 Закону №2232-ХІІ установлює такі обов`язки громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві:
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
За приписами частини чотирнадцятої статті 2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан надалі неодноразово продовжувався та діє донині.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 (затверджений Законом від 03 березня 2022 року №2105-IX) оголошено провести загальну мобілізацію (строк проведення загальної мобілізації продовжувався).
У статті 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (далі – Закон №3543-XII) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Спір виник під час дії воєнного стану в Україні та оголошення й проведення загальної мобілізації у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Предметом судового контролю у цій справі є правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо взяття на військовий облік, направлення на медичний огляд та призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .
Згідно з частиною п`ятою статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За обставин цієї справи ОСОБА_1 04 березня 2015 року був визнаний непридатним до військової служби та за відомостями військово-облікового документа, сформованого у застосунку “Резерв+”, він виключений з військового обліку (а.с.76).
У паперовому військово-обліковому документі ОСОБА_1 (а.с.8-12) проставлена відмітка про зняття його з військового обліку у зв`язку із визнанням 04 березня 2015 року медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 непридатним до військової служби.
Наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800: далі - Положення №402).
Пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії (пункт 2.1 глави 2 розділу І Положення №402).
Як визначено у пункті 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду.
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу II Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Згідно з абзацом першим пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Абзацом другим підпункту “б” пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення №402 (в редакції станом на 04 березня 2015 року) було передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймається постанова, в тому числі, такого змісту: “Непридатний: до військової служби з виключенням з військового обліку”.
Як видно зі змісту запису у військовому квитку серії НОМЕР_4 , позивач 04 березня 2015 року медичною комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 визнаний непридатним до військової служби за статтею 78а графи ІІ Розкладу хвороб.
Стаття 78 включає травми верхніх та нижніх кінцівок S40-S99 (переломи кісток, травматичне пошкодження кровоносних судин, невилучені металеві конструкції), переломи ребер, грудини, лопатки, ключиці, кісток тазу): а) зі значними порушеннями функцій - ступінь придатності до військової служби - непридатні до військової служби з виключенням з військового обліку (графи І, ІІ, ІІІ).
Отже, наявність захворювань чи наслідків травм, що підпадають під цей пункт, виключає можливість встановлення будь-якого іншого ступеня придатності (як-от “обмежено придатний” чи “придатний”), а прямо зобов`язує прийняти рішення про непридатність до військової служби з подальшим виключенням з військового обліку. Шаблонне внесення інформації до військового квитка НОМЕР_4 є лише формою облікового відображення і не може змінювати, обмежувати чи погіршувати правове становище особи, встановлене постановою ВЛК.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статі 37 Закону №2232-XII (в редакції станом на 04 березня 2015 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Відповідно до чинної на сьогодні редакції частини шостої статті 37 Закону №2233-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають, зокрема, громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.
Отже, підстава “визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку” в чинній редакції для виключення з військового обліку має формулювання “визнані непридатними до військової служби”, що суті не змінює.
Аналіз наведених вище норм Закону №2233-XII в контексті спірних правовідносин дозволяє зробити висновок про те, що виключення громадянина України з військового обліку як такого, що визнаний непридатним до військової служби, свідчить про те, що держава в особі компетентного органу (ТЦК та СП) прийняла рішення про визнання особи непридатною до проходження військової служби та на підставі Закону №2232-XII звільнила цю особу від виконання військового обов`язку.
Процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного, а отже не може бути призваною на військову службу за мобілізацією під час дії правового режиму воєнного стану.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 21 травня 2025 року у справі №280/2880/24 (пункт 39).
Відповідно до пункту 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Підпунктом 1 пункту 252 Положення №1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України XII “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі – Порядок №560).
Відповідно до пункту 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Згідно з абзацом третім пункту 69 Порядку №560 громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Як унормовано пунктами 81, 82 Порядку №560, призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
Між тим наведені положення Порядку №560 стосуються громадян України, які перебувають на військовому обліку, або за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Однак у цьому разі відповідач 1 проігнорував ту обставину, що позивач за даними в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів не був військовозобов`язаним, а виключений з військового обліку з підстав непридатності до військової служби, тому на нього не поширювалися обов`язки, встановлені мобілізаційним законодавством до військовозобов`язаних осіб (проходити медичний огляд та військову службу за призовом).
ІНФОРМАЦІЯ_2 також не надав суду докази того, що на дату взяття ним на військовий облік ОСОБА_1 (03 лютого 2026 року) постанова ВЛК від 04 березня 2015 року була скасована.
На переконання суду, після отримання повідомлення від позивача про його виключення з військового з обліку за станом здоров`я відповідач 1 був зобов`язаний вжити належних заходів для перевірки цієї інформації та врахувати її при вирішенні питання можливості проведення мобілізаційних заходів щодо такої особи.
Не може залишитися поза увагою й та обставина, що за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 від 03 лютого 2026 року (а.с.14) ІНФОРМАЦІЯ_13 провів перевірку факту можливих протиправних дій службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 та листом від 27 лютого 2026 року №1529/1/2606 констатував відсутність у начальника ТЦК та СП права приймати рішення про поновлення на військовому обліку осіб, що були попередньо виключені з військового обліку (навіть якщо виключення відбулося з порушенням) та встановлено порушення в діях осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 норм Закону №2232-XII, Порядок №560 в частині взяття на облік, направлення на ВЛК та призов на військову службу особу, яку було виключено з військового обліку (а.с.120-122).
Суд вважає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження медичного огляду ВЛК.
У постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18 зазначено, що складовою принципу законності та принципу верховенства права є “правова процедура” (“fair procedure” - справедлива процедура), яка передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.
Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.
Взяття на військовий облік, як і призов на військову службу під час мобілізації позивача, визнаного непридатного до військової служби з виключенням з військового обліку, не пов`язане з жодною передбаченою Законом №2232-XII та Законом №3543-XII підставою.
На думку суду, питання мобілізації та призову на військову службу є надзвичайно важливими та чутливими темами в умовах введеного на території України воєнного стану та браку мобілізаційних ресурсів, проте зазначені обставини не можуть бути виправданням порушень, які відбулися в спірних правовідносинах.
За приписами пункту 4 частини першої та частини третьої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Пунктом 14 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (затверджена наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 14 листопада 2022 року за №1407/38743), встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Отже, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Таке зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд.
Для громадян України, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, їх правовий статус військовозобов`язаного змінюється на правовий статус військовослужбовця з дня відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) ТЦК та СП, тобто з дня, який встановлений у наказі про їх призов на військову службу.
Судовим розглядом встановлено, що саме протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_3 стали наслідком взяття позивача на військовий облік, направлення для проходження медичного огляду за чинної постанови ВЛК про непридатність до військової служби, призов на військову службу під час мобілізації шляхом прийняття начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 наказу від 03 лютого 2026 року №65 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову сержанта ОСОБА_1 на військову службу та відправлення до Військової частини НОМЕР_1 .
Неправомірні діяння не можуть породжувати правомірний результат. Юридичні наслідки порушень прав особи, допущені внаслідок протиправності рішення чи дій суб`єкта владних повноважень, породжують необхідність виправлення таких помилок як необхідний захід, який поверне сторін в правовий стан, що мав місце до моменту порушення.
Отже, наказ від 03 лютого 2026 року №65 в частині, що стосується позивача, підлягає скасуванню як протиправний.
Правовим наслідком скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права є те, що спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.
При прийнятті наказу від 03 лютого 2026 року №35 по стройовій частині відповідач 2 не мав підстав сумніватися у законності призову позивача під час мобілізації та направлення до військової частини. Однак такі підстави виникли після того, як суд встановив протиправність дій та рішень відповідача 1 у цій справі.
Тому незважаючи на те, що командир військової частини безпосередньо і фактично не вчиняв протиправної поведінки при прийнятті наказу від 03 лютого 2026 року №35, однак такий наказ, який, як виявилося, спрямований на реалізацію протиправного рішення - наказу відповідача 1 від 03 лютого 2026 року №65, теж підлягає скасуванню, як похідний акт від відповідного наказу про призов та пов`язаний з проходженням позивачем військової служби.
З приводу тверджень відповідачів про неможливість скасування акта індивідуальної дії необхідно зауважити, що саме по собі виконання такого акта або вичерпання ним своєї дії не позбавляє особу права на судовий захист.
Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт виданий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Тож будь-який індивідуальний акт суб`єкта владних повноважень, який безпосередньо впливає на права чи законні інтереси особи, може бути предметом судового оскарження. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в публічних правовідносинах. Такий підхід відповідає завданню адміністративного судочинства, - забезпечити ефективний захист порушених прав особи у публічно-правових відносинах, а не абстрактну констатацію законності чи незаконності таких актів.
Після видання ІНФОРМАЦІЯ_2 наказу від 03 лютого 2026 року №65 про призов та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 виникли правовідносини щодо проходження позивачем військової служби.
Підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, визначені пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII. Ним встановлені ті випадки та підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби, які виникають після призову громадян на військову службу, а сам призов особи на військову службу під час мобілізації проведено відповідно до вимог закону (інакше кажучи, процедура призову не ставиться під сумнів на предмет її законності та легітимності).
На переконання суду, відсутність у статті 26 Закону №2232-XII такої підстави для звільнення з військової служби як скасування наказів на призов особи на військову службу та зарахування до складу військової частини є виключно свідченням того, що законодавець при прийнятті зазначених норм не допускав можливості проходження військової служби особою, яка мобілізована до складу Збройних Сил України з порушенням вимог законодавства.
У розглядуваному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду через незаконність призову на військову службу під час мобілізації. Зарахування особи до списків особового складу військової частини стало наслідком незаконної мобілізації, а тому збереження юридичного статусу військовослужбовця за позивачем унеможливлює фактичне відновлення порушеного права та залишає його у стані правової невизначеності. Отже, позов у частині зобов`язання відповідача 2 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини необхідно також задовольнити.
При цьому суд враховує, що Верховним Судом в постанові 11 квітня 2024 року у справі №520/7954/22 підтверджено можливість звільнення особи з військової служби, у зв`язку із визнанням протиправним та скасуванням наказів про мобілізацію і зарахування до списків особового складу військової частини.
Протилежні ж висновки призвели б до неможливості відновлення порушеного права незаконно мобілізованих осіб.
З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, суд дійшов висновку, що про задоволення позову у спосіб визнання протиправними дій відповідача 1 щодо поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних; визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03 лютого 2026 року №65 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову на військову службу та направлення ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ; скасування пункту 1.5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 лютого 2026 року №35 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язання відповідача 2 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Вирішуючи спір в решті позовних вимог, суд виходить з того, що за змістом абзацу третього пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону №2232-XII зняттю з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України підлягають громадяни України: з військового обліку військовозобов`язаних: які призвані чи прийняті на військову службу.
Відповідно до цієї норми в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів з військовослужбовця на військовозобов`язаного після призову позивача на військову службу внесено запис у поле “категорія обліку” - невійськовозобов`язаний, підстава зняття/виключення – військовослужбовці.
Саме лише скасування наказу про призов на військову службу під час мобілізації не призведе до відображення в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів початкових даних щодо позивача. А оскільки при розгляді справи за відомостями військово-облікового документа, сформованого 19 листопада 2025 року за допомогою застосунку “Резерв+”, встановлено, що стосовно позивача була наявна інформація про те, що він невійськовозобов`язаний (відповідно до постанови військово-лікарської комісії від 04 березня 2015 року визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку), то за таких обставин вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 внести в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів первинні відомості про виключення позивача з військового обліку необхідно задовольнити. 
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 (протиправними діяннями якого зумовлений цей спір) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2129,92 грн, які підтверджуються квитанцією від 12 березня 2026 року №2017-6067-7122-4405, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.63, 67). Доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_7 ) про визнання протиправними дій та наказів, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо поновлення ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних.
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 лютого 2026 року №65 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” в частині призову на військову службу та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період.
Скасувати пункт 1.5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 лютого 2026 року №35 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_14 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних на підставі постанови військово-лікарської комісії від 04 березня 2015 року про непридатність до військової служби.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у сумі 2129,92 грн (дві тисячі сто двадцять дев`ять грн 92 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк