ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16409/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Волдінера Ф.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом поданим адвокатом Хомичем Романом Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

До суду адвокатом Хомичем Романом Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подано адміністративний позов до військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач), відповідно до якого просить суд:
1) визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення службового розслідування з метою встановлення дійсних причин і обставин отримання ОСОБА_1 травми (бойового травмування) 23 травня 2022 року під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, зафіксованої ПКГП м. Краматорськ у первинній медичній карті форми 100 з діагнозом «деформуючий лівобічний гонартроз ІІ ступеня»;
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службового розслідування з метою встановлення дійсних причин і обставин отримання ОСОБА_1 травми (бойового травмування) 23 травня 2022 року під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, зафіксованої ПКГП м. Краматорськ у первинній медичній карті форми 100 з діагнозом «деформуючий лівобічний гонартроз ІІ ступеня», відповідно до вимог/ положень Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 року №332;
3) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невидачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за формою затвердженою Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, відносно отриманої ОСОБА_1 травми (бойового травмування) 23 травня 2022 року під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, зафіксованої ПКГП м. Краматорськ у первинній медичній карті форми 100 з діагнозом «деформуючий лівобічний гонартроз ІІ ступеня»;
4) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за формою затвердженою Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, відносно отриманої ОСОБА_1 травми (бойового травмування) 23 травня 2022 року під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, зафіксованої ПКГП м. Краматорськ у первинній медичній карті форми 100 з діагнозом «деформуючий лівобічний гонартроз ІІ ступеня».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України.
ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно не видав довідку форми 5 та не провів службове розслідування за фактом отриманої позивачем травми. З урахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою судді від 26.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач у відзиві на позовну заяву пред`явлені позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що враховуючи висновки Акта службового розслідування №390 від 10.03.2025 та наказу від 10.03.2025 №1808 про непідтвердження факту травмування 23.05.2022, у відповідача відсутні правові підстави для Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.01.2026 3 оформлення довідки у редакції, якої вимагає позивач. 
Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.
Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №237 від 15.08.2023 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу часини, у зв`язку із призначенням, згідно наказу №304-РС від 14.06.2023 для подальшого проходження військової служби (переведено) на посаду в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На даний час проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою від 22.12.2025 №1489/ВП. 
У період з 08.03 по 06.06.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Житомирській, Київській, Миколаївській, Харківській, Донецькій областях, що стверджується довідкою від 30.11.2022 року №992. 
У процесі виконання обов`язків із захисту Батьківщини, бойового завдання поблизу с. Василівка Бахмутського району Донецької області 23.05.2022 отримав травму (бойове травмування лівого колінного суглоба внаслідок ворожого мінометного обстрілу та у подальшому евакуйований (доставлений) для надання первинної медичної допомоги. 
24.05.2022 ПКГП м. Краматорськ проведено огляд, сформовано та видано первинну медичну картку форми 100 із первинно визначеним діагнозом «деформуючий лівобічний гонартроз ІІ ступеня». 
Згодом ОСОБА_1 скерований до місця дислокації ВЧ НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 для подальшої організації надання медичної допомоги. За результатами медичного огляду здійсненого медичною службою ВЧ НОМЕР_1 , подано рапорт для надання відпустки на лікування, одержано направлення для проведення МРТ лівого колінного суглобу, яке травмоване 23.05.2022 в процесі виконання бойового розпорядження. 
У результаті проведеного 03.06.2022 МРТ лівого колінного суглоба ОСОБА_1 , діагностовано розрив передньої хрестоподібної зв`язки (ПХЗ) та інші травмування/ушкодження. 
Надалі, 06.06.2022 лікарем-травматологом Володимирської ТМО діагностовано розрив ПХЗ та скеровано черговим лікарем медичної частини ВЧ НОМЕР_1 до травматологічного відділення ВЧ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ; госпіталь у структурі Міністерства оборони України) де ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13 по 16.06.2022.
У день госпіталізації (13.06.2022) ОСОБА_1 проведено операцію: артроскопія лівого колінного суглобу, резекція медіального меніска, культі ПХЗ, гіпертрофованого тіла Гофа, вапоризація гіпертрофованих ворсин. 
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1249 від 16.06.2022, ОСОБА_1 встановлено діагноз: Старе пошкодження (23.05.2022) медіального меніска, передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу. МКХ-10 М23.8. Супутній діагноз: ДОА лівого колінного суглобу ІІ ст. Хронічний синовіїт лівого колінного суглобу. Хондропатія медіального виростка лівої стегнової кістки та медіального надвиростка великогомілкової кістки ІVст. 
Відповідно до довідки госпітальної ВЛК при ВЧ НОМЕР_4 №507 від 16.06.2022 визначено діагноз: «стан після артроскопічної резекції медіального меніска (13.06.2022), культі передньої хрестоподібної зв`язки, видалення множинних хрящових тіл лівого колінного суглобу з приводу старого пошкодження (23.05.2022), деформуючого артрозу лівого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функцій кінцівки». Окрім цього, визначено: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». 
20.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою та проханням надати акт службового розслідування з приводу одержання поблизу с. Василівка Бахмутського району Донецької області 23.05.2022 травми (бойового травмування) лівого колінного суглоба внаслідок ворожого мінометного обстрілу. 
Від в/ч НОМЕР_1 надійшов лист-відповідь від 22.05.2025 №3958 за змістом якого повідомлено: - по наявній у медичній службі інформації військової частини НОМЕР_1 бойове травмування у вказаний період у Вашому зверненні не зафіксовано, відсутня первинна медична документація, розслідування не проводилося, - підстав для видачі довідки про обставини травми поранення, контузії, каліцтва) солдату ОСОБА_1 немає. 
Вважає, що відповідач проявив протиправну бездіяльність щодо невидачі / неоформлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) форми 5 до Положення №402 та непроведення службового розслідування за фактом отриманої позивачем травми 23.05.2022 року, яке передбачене Інструкцією №332, а тому звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно із Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371, цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
Згідно із абз. 4 п. 2 роз. I цього ж Порядку, службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Згідно із п. 1 роз. ІІ цього ж Порядку, службове розслідування може призначатися у разі:
невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;
невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;
неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;
дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;
втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;
порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;
недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;
внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;
повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;
скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Згідно із п. 3 роз. ІІ цього ж Порядку, службове розслідування проводиться для встановлення:
неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;
причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;
ступеня вини військовослужбовця;
порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;
причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;
причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Згідно із п.п. 1 - 13 роз. ІІІ цього ж Порядку:
1. Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.
2. Міністр оборони України, Головнокомандувач Збройних Сил України, начальник Генерального штабу Збройних Сил України, командувачі видів (сил), окремих родів військ Збройних Сил України, інших органів військового управління можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення (призначення) підпорядкованим посадовим (службовим) особам.
3. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
4. Службове розслідування у випадках, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, може проводитись з усуненням військовослужбовця, дисциплінарне правопорушення якого підлягає розслідуванню, від виконання службових обов`язків, про що видається наказ із зазначенням причин усунення.
Якщо військовослужбовець, стосовно якого приймається рішення про усунення від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, займає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій (обов`язків), одночасно з прийняттям рішення про усунення від виконання службових обов`язків відповідний начальник (командир) покладає тимчасове виконання обов`язків за цією посадою на іншу особу.
Тривалість усунення від виконання службових обов`язків не повинна перевищувати строк проведення службового розслідування та час, необхідний для прийняття відповідного рішення командиром (начальником) за результатами розгляду акта службового розслідування.
Військовослужбовець, якого на період проведення службового розслідування усунуто від виконання службових обов`язків і стосовно якого за результатами службового розслідування прийнято рішення про продовження ним військової служби на займаній посаді, приступає до виконання службових обов`язків за посадою на підставі відповідного наказу.
Витяги з наказів про усунення військовослужбовця від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування та про поновлення виконання службових обов`язків долучаються до матеріалів службового розслідування.
5. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
6. Голова комісії здійснює керівництво діяльністю комісії, має право давати письмові або усні доручення в межах проведення службового розслідування, які є обов`язковими для виконання.
У випадку відсутності голови комісії з підтверджених поважних причин його обов`язки в установленому порядку покладаються на одного з членів комісії, у разі відсутності з вищезазначених причин одного з членів комісії за відповідним клопотанням голови комісії здійснюється його заміна іншою посадовою (службовою) особою відповідно до наказу командира (начальника).
7. Залучення за потреби фахівців до проведення службового розслідування здійснюється на підставі звернення (запиту) до відповідного командира (начальника).
8. Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
9. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.
10. Під час проведення службового розслідування (перевірки) може проводитися психофізіологічне дослідження із застосуванням поліграфа, яке проводиться відповідно до Інструкції з організації та проведення психофізіологічного дослідження персоналу із застосуванням поліграфа у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 14 квітня 2015 року № 164, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2019 року за № 898/33869 (зі змінами).
11. Втручання будь-яких осіб у перебіг службового розслідування з метою перешкоджання об`єктивному та повному проведенню службового розслідування або впливу на кінцевий результат забороняється. Про виявлення таких фактів особа, якій доручено проведення службового розслідування, або голова комісії повідомляють командира (начальника), який призначив службове розслідування.
12. До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.
Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
13. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Як встановлено судом 23.12.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 у відповідності до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 за №608, призначено службове розслідування за фактом отримання 23.05.2022 травми позивачем, відповідно на переконання суду такий наказ підлягав до виконання.
Згідно із п.п. 1-3 роз. ІV цього ж Порядку:
1. Особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:
дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.
2. Особи, які проводять службове розслідування, мають право:
запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування);
отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані);
з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування;
за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді;
ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування;
отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України;
проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням:
предмета огляду та його стислого опису;
часу, дати, місця (населеного пункту) огляду;
посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ;
військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності);
прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб;
фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо;
місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення);
у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі;
підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші;
підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.
3. Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
знати підстави проведення службового розслідування;
бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;
відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;
давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;
з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;
порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;
висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;
ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);
оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Згідно із п.п. 1 - 6 роз. V цього ж Порядку:
1. За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
2. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
3. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються:
посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування;
неправомірні дії військовослужбовця;
зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є);
вина військовослужбовця;
причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась;
вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено;
причини та умови, що сприяли правопорушенню;
заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
4. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються:
висновки службового розслідування;
пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності;
інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
5. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
6. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Згідно із п.п. 1 - 5 роз. VІ цього ж Порядку:
1. За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
2. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).
У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
3. Примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління.
За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.
4. Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.
5. Акт службового розслідування разом з усіма матеріалами оформлюється окремою справою або долучається до документів відповідної номенклатурної справи.
Правовим інтересом позивача по даній справі, згідно заявлених позовних вимог, є через визнання протиправної бездіяльності відповідача зобов`язати його видати позивачу довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за змістом, визначеним додатком 5 до Положення № 402.
Згідно із п. 21.7. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі.
На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця.
Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно із Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту.
Таким чином, на думку суду, позивач помилився в обраному способі захисту свої прав, оскільки в/ч НОМЕР_1 у відповідності до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 за №608, призначено службове розслідування за фактом отримання 23.05.2022 травми позивачем.
Наявний в справі, акт службового розслідування, по суті та змісту відповідає вимогам Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 за №608, однак вказаний порядок не передбачає оформлення та видачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за змістом, визначеним додатком 5 до Положення № 402.
Оформлення такої довідки встановлено вищевказаною Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністерства оборони України 27 жовтня 2021 року № 332.
Однак в справі відсутні будь які належні та допустимі докази про проведення службового розслідування на підставі вказаної Інструкції № 322.
Також в справі відсутні докази оскарження позивачем вищевказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 про проведення службового розслідування за фактом отримання 23.05.2022 травми позивачем, у відповідності до вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 за № 608.
Відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають в цілому, оскільки, протиправна на думку позивача, бездіяльність відповідача по суті, не встановлює правових підстав для зобов`язання такого оформити та видати позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за змістом, визначеним додатком 5 до Положення № 402, без проведення відповідно до згаданої Інструкції № 332, службового розслідування.
Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ф. А. Волдінер