ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2026 року	Справа №160/20545/25	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/20545/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року у справі №160/20545/25, зокрема:
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 з 14 січня 2025 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , за 2022 рік у розмірі 1,14, за 2023 рік у розмірі 1,197, за 2024 рік у розмірі 1,0796.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 з 01 березня 2025 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , за 2022 рік у розмірі 1,14, за 2023 рік у розмірі 1,197, за 2024 рік у розмірі 1,0796, за 2025 рік у розмірі 1,115.
27 жовтня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Заява обґрунтована необхідністю вирішення частини позовних вимог щодо визначення позивачу належного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 .
Згідно довідки управління з організаційного забезпечення суду від 27.10.2025 року адміністративна справа передана до суду апеляційної інстанції та станом на 27.10.2025 року не поверталася. 
Згідно довідки управління з організаційного забезпечення суду від 27.04.2026 року адміністративна справа 27.04.2026 року отримана після апеляційного перегляду та передана для розгляду судді 27.04.2026 року. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 травня 2026 року призначено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/20545/25 до розгляду в порядку письмового провадження. 
08 травня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач зазначає, що Позивачу з 04.01.2008 була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для перерахунку пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії. За нормами ч. 3, ст. 45 Закону України № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії. Днем звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Якщо заява пересилається поштою, днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Відповідно до п. 4.3 розділу IV Порядку — не пізніше 10 днів після отримання заяви з усіма необхідними для переходу на інший вид пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи й ухвалює рішення про переведення на інший вид пенсії. Виплату нової пенсії проводять не пізніше одного місяця від дня ухвалення рішення про переведення на інший вид пенсії. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.
Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
За п. 1 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
В позовній заяві з урахуванням уточнень містились позовні вимоги: 
- визнати протиправним дії відповідача, які полягають в неправильному проведені розрахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 14 січня 2025 року, застосувавши показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у розмірі 14978,73 грн. (2020, 2019, та 2018), з урахуванням коефіцієнтів індексації: 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 1,115, відповідно до ч.2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування.
В рішенні суду зазначено: «відповідач, здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону №1058-IV, встановлюючи їй щомісячну доплату до пенсії у фіксованому розмірі замість застосування відповідних коефіцієнтів збільшення до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства».
В резолютивній частині рішення суду зобов`язано відповідача, зокрема, провести: «… перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 …».
Словосполучення «який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 » змістовно індивідуалізує такий показник саме для юридичної ситуації позивача, тим самим унеможливлює застосування «загального» показника 3764,40 грн, якщо він не був таким, що «врахований для обчислення пенсії» позивачу. 
Водночас, в даній справі між сторонами фактично наявні передуючі вищевказаним спірні правовідносини – спір про те, за які роки позивачу має бути визначений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, оскільки щодо позивача мало місце зміна виду пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. 
Відповідач у запереченнях однозначно вказав: «Позивачу з 04.01.2008 була призначена пенсія за вислугу років» та «Позивача з 24.03.2021 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, згідно Закону №1058».
Отже, позивач з 2008 року отримував пенсію за вислугу років, а з 2021 року – пенсію за віком, що прямо підтверджено відповідачем. 
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач визначає позивачу показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, виходячи з того, що в 2021 році позивачу не призначено інший вид пенсії, в зв`язку з чим відсутні підстави для зміни вищевказаного показника на показник за 2018-2020 роки (замість 2014-2016). 
Оскільки позивач заявив позовні вимоги щодо оскарження «неправильного проведені розрахунку пенсії», а матеріали справи свідчать про те, що спір стосується не тільки обрання належного показника заробітної плати по Україні саме при індексації, а й в цілому щодо належного визначення такого позивача для позивача як пенсіонера, наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення у справі. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно п. 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Згідно ч.2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Стаття 51 Закону 1788-XII визначає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи, суд зазначає наступне.
Спірним в цій справі є питання поширення дії ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) на пенсії, призначені відповідно до Закону №1788-XII, а відповідно і питання про те, з яких саме років повинна обчислюватися середня заробітна плата при визначенні пенсії.
Суд зазначає, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону № 1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № 1788-XII.
При цьому ст. 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Отже, при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 року у справі №133/476/15-а та в подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі №876/5312/17, Касаційним адміністративним судом у постанові від 24.07.2019 року у справі №266/3680/16-а, від 29.03.2023 року у справі №240/4170/19.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправний характер незастосування при переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, визначеного при призначенні пенсії за віком.
Аналогічне правозастосування здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 28.11.2023 року у справі №280/6290/23, від 22.11.2023 року у справі №280/2602/23, від 03.08.2023 року у справі №280/1821/23.
Щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії. 
У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.
З цих підстав суд констатує, що для позивача визначення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 , належить здійснювати за 3 роки, що передують року призначення пенсії за віком. Оскільки пенсія за віком позивачу призначена 24.03.2021 року, то вищевказаний показник має бути визначений за 2018-2020 роки. 
З урахуванням раніше вирішених позовних вимог суд зазначає, що відповідач повинен з 14.01.2025 року застосовувати для обчислення пенсії позивача показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2018-2020 роки), що передбачає в т.ч. і проведення індексації шляхом збільшення саме цього показника (а не показника за 2014-2016 роки). 
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню (в частині, що вирішена даним додатковим рішенням). Суд зазначає, що задовольняє позовні вимоги за змістом, та приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
Враховуючи вищевикладене, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 241-243, 246, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/20545/25 – задовольнити.
Ухвалити у справі №160/20545/25 додаткове рішення.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незастосування для ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2018-2020 року).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 14 січня 2025 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2018-2020 роки), з урахуванням виплачених сум.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко