Справа № 529/380/26
Провадження № 2/529/461/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з - Єфременко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у сторін від спільного сумісного проживання у незареєстрованому шлюбі народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Також зазначає, що син від народження має порушення розвитку, потребує контролю за здоров`ям та лікування, перебуває під постійним наглядом невролога. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
28.04.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, клопотань, або заперечень відносно заявлених позовних вимог до суду не подав.
Як вбачається з поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи, копію позову з додатками до нього та копію ухвали про відкриття провадження 09.06.2026 отримала мати відповідача – ОСОБА_4 .
З огляду на неявку сторін в судове засідання, суд провів розгляд справи у відсутність позивачки та відповідача на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) та витягом з актового запису про народження.
Згідно довідок від 19.07.2024 №№ 1609-7002075540 та № 1609-7002075607 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому у довідці про взяття на облік малолітнього ОСОБА_3 законним представником, що супроводжує малолітню дитину вказана ОСОБА_1 .
З тексту позовної заяви вбачається, що відповідач працездатний, добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає.
Відповідачем до суду не подано доказів на спростування зазначеного.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи викладене, той факт, що малолітня дитина фактично знаходиться на утриманні матері – позивачки ОСОБА_1 , відповідач не надав доказів того, що він виконує покладені на нього обов`язки щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 76, 80, 89, 141, 263 - 265, 430 ЦПК України, суд -

ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: К.В. Чуб