Справа № 465/9217/25 
Провадження 2/465/321/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
29.05.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, – 

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 04.06.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Мостиському відділі ДРАЦС у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 54 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.06.2023 року).
02.10.2025 року ОСОБА_1 подано позовну заяву про розірвання шлюбу. 
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.06.2023 року серії НОМЕР_2 .
Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджено відомостям з реєстру Львівської міської територіальної громади №203245 від 26.09.2025 року. ОСОБА_1 дбає про здоров`я доньки, її психічний та фізичний розвиток. Весь свій вільний час приділяє турботі про неї та її вихованню. Позивач повністю віддає дитині свою любов і турботу, опікується її інтересами і потребами, виховує, велику увагу приділяє розвитку дитини. Вчасно здійснюється огляд дитини у лікарів.
Позивач ОСОБА_1 працює лікарем-епідеміологом в ДУ «Львівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» і отримує гідну заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 17.09.2025 року.
Станом на дату подання позову дитина проживає з позивачем. Відповідач фінансово не допомагає і аліменти на дитину не сплачує, таким чином ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Це виявляється у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання доньки, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами спільної дитини не цікавиться
Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 20 000 грн. щомісячно.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
09.01.2026 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх завищеними, необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Стверджує, що відповідач систематично, добровільно та у значних розмірах надавав кошти на утримання спільної малолітньої доньки, що повністю спростовує безпідставні твердження позивача про ухилення від виконання батьківського обов`язку. Звертає увагу суду, що позивачем не долучено до позовної заяви жодного доказу, який доводить вказані в позовній заяві доводи про уникнення відповідачем свого обов`язку по утриманню дитини.
Більше того, на переконання сторони відповідача, позивач намагається перекрутити факти та створити перед судом видимість ніби-то великих («престижних») доходів у відповідача. Такі дії вчиняються нею з метою власного збагачення, а не з метою турботи про інтереси спільної дитини. Так, позивач насправді не надає ОСОБА_2 права бачитися та спілкуватися з дитиною, всіляко чинить останньому перешкоди у цьому.
Підтвердженням даної обставини є розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР від 21.10.2025 року №591, згідно якого розглянуто заяву ОСОБА_2 від 20.09.2025 року та встановлено останньому графік побачень з дочкою. Цим же розпорядженням зобов`язано матір ОСОБА_1 не чинити перешкод зустрічам та спілкуванню батьку з малолітньою дитиною ОСОБА_4 . Попри вищевказане розпорядження мати й надалі чинить батьку (відповідачу)перешкоди для побачень з дитиною. Кожна зустріч дається відповідачу непросто.
Щодо покликання позивача на те, що відповідач ніби-то жодним чином не піклується про потреби дитини, представник відповідача просить суд взяти до уваги те, що відповідач добровільно здійснював регулярні грошові перекази на користь позивача для потреб утримання дитини, що підтверджується платіжними квитанціями, а саме: 14 000,00 грн. - платіж від 29.03.2025 року з призначенням «садік»; 14 000,00 грн. - платіж від 05.05.2025 року з призначенням «садочок»; 14 000,00 грн. – платіж від 09.06.2025 року з призначенням «Емілії на садочок»; 14 000,00 грн. – платіж від 07.07.2025 року з призначенням «Емілії на садочок»; 14 000,00 грн. - платіж від 08.08.2025 року з призначенням «Емілії на садочок»; 5000,00 грн. - платіж від 14.09.2025 року з призначенням «аліменти на утримання»; 5 000,00 грн. - платіж від 06.10.2025 року з призначенням «аліменти»; 5 000,00 грн. - платіж від 01.11.2025 року з призначенням «на лікарства»; 6 000,00 грн. - платіж від 12.11.2025 року з призначенням «аліменти»; 10 000,00 грн. - платіж від 07.12.2025 року з призначенням «аліменти».
Окрім безготівкових платежів, як стверджується представником відповідача, частина коштів передавалася позивачу готівкою, а також неодноразово надавалися кошти на додаткові витрати, пов`язані з лікуванням та розвитком дитини. Таким чином, сукупний розмір фактично сплачених відповідачем коштів свідчить про належне, сумлінне та добросовісне виконання ним обов`язку щодо утримання дитини. Твердження позивача про повну відсутність фінансової участі відповідача у житті дитини є неправдивими та спрямованими на введення суду в оману.
Крім цього, у поданому відзиві зазначається, що згідно з довідкою ТОВ «Мост-Транс» №0912-к від 09.12.2025 року відповідач працює на посаді водія, а його середньомісячна заробітна плата за період червень - листопад 2025 року становила близько 21 000 грн. до оподаткування, з фактичною виплатою близько 16 170 грн. в місяць. А тому, твердження позивача про дохід відповідача у розмірі 60-70 тис. грн. є бездоказовими та не відповідають дійсності.
Сторона відповідача наголошує, що встановлення аліментів у розмірі 20000 грн. є неспівмірним із реальними доходами відповідача та суперечить принципам розумності і справедливості. Фактично позивач вимагає покласти на відповідача обов`язок сплачувати 20000 грн. щомісячно, в той же час сама не підтверджує, що виділяє аналогічні або хоча б співмірні кошти на утримання дитини. Такий підхід, як зазначається у відзиві, суперечить принципу рівності прав та обов`язків батьків, закріпленому у Сімейному кодексі України, та не відповідає інтересам дитини, оскільки аліменти не можуть бути способом перекладання всього фінансового тягаря утримання дитини виключно на одного з батьків. 
16.02.2026 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Зазначає, що кошти, які пересилає батько на дитину та які підтверджені квитанціями, є наслідком прохань позивача і її телефонних дзвінків або смс-повідомлень, проте, батько і відповідач у справі за період з березня по серпень 2025 року надсилав 14 тисяч гривень, а вже від вересня (тобто відколи батько довідався про подачу позовної заяви до суду) ці платежі є значно зменшені, а саме за вересень - 5000 грн., за жовтень - 5000 грн., листопад - 11000 грн., грудень - 10 000 грн. Станом на 08.01.2026 року від відповідача надійшло 4975 грн. із позначкою «аліменти». Зазначає, що позивач надає відповідачу дитину безперешкодно по графіку. Декілька разів були винятки (хвороба дитини, день народження). У свою чергу, сторона позивача заявляє, що твердження відповідача про надання позивачу коштів на додаткові витрати є неправдивими та нічим не підтвердженими. Відтак, позивач вважає, що гідним утриманням дитини є стягнення з відповідача саме 20000 грн. щомісячно, що є прийнятним згідно реальних доходів відповідача, і таке утримання відповідач спроможний надати.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30.03.2026 року витребувано в Акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк «Львів» виписку по рахунках, відкритих в банку на ім`я ОСОБА_2 , за період січень-листопад 2025 року.
07.05.2026 року представником позивача подано до суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що згідно наданої АТ АКБ «Львів» виписки по руху коштів, середній дохід відповідача за 2025 рік реально складає 61807 грн. в місяць. На переконання сторони позивача, банківські виписки, надані до матеріалів справи, свідчать про регулярні надходження на рахунки відповідача достатньої суми коштів, що підтверджує наявність об`єктивної фінансової спроможності в останнього виконувати зобов`язання щодо утримання доньки в розмірі 20 тис грн. щомісячно.
15.05.2026 року представником відповідача подано до суду заперечення на письмові пояснення представника позивача. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 працює водієм вантажного автомобіля. Специфіка його трудової діяльності полягає в тому, що робота виконується у відрядженнях - поїздках до інших населених пунктів чи регіонів України, а також поїздках за кордон. У зв`язку з цим роботодавець систематично перераховує на рахунок відповідача так звані «аванси відрядження» - кошти, призначені виключно для покриття витрат у дорозі: заправки автомобіля пальним, оплати платних доріг та зборів, ночівлі у дорозі, харчування в рейсі, оплати стоянок, миття транспортного засобу тощо. Зазначені кошти є компенсаційними виплатами у зв`язку з відрядженням, а не заробітком чи доходом відповідача. Останній не може витрачати їх на особисті потреби та після кожного рейсу зобов`язаний подавати авансовий звіт з додатком первинних документів (чеків, квитанцій, дорожніх листів), що підтверджують фактичні витрати. Відповідно, до розрахунку доходу відповідача не можуть братися кошти, виділені під звіт, а тому, реальними доходами є заробітна плата відповідача, розмір якої підтверджено у виданих роботодавцем офіційних довідках. 
В контексті наведеного представник відповідача звертає увагу суду на те, що стороною відповідача до відзиву на позовну заяву долучено довідку, якою підтверджується реальний дохід відповідача. Згідно такої довідки про доходи від 09.12.2025 року офіційна заробітна плата відповідача після оподаткування становить 16170 грн. на місяць (з урахуванням авансових виплат із зарплатного фонду).
У поданих запереченнях зазначається про визнання відповідачем реальної змоги сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, що він наразі і сплачує щомісячно.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги просить задоволити.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Зазначає, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме готовий сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову. 
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 04.06.2022 року у Мостиському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складений актовий запис № 54 (повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.06.2023 року). Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на " ОСОБА_6 ". 
Дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 09.06.2023 року, виданим Мостиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як вбачається із вказаного свідоцтва, при реєстрації народження дитини матір`ю використане дошлюбне прізвище " ОСОБА_7 ".
Згідно відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 203245 від 26.09.2025 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06.07.2023 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається із довідки про доходи від 17.09.2025 року, виданої ДУ "Львівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України", ОСОБА_1 за період з березня 2025 року по серпень 2025 року отримала сукупний дохід на посаді лікаря-епідеміолога в розмірі 181 852 грн. 93 коп.
З відповіді ТОВ «Мост – Транс» № 2110-к від 21.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 працює водієм автотранспортних засобів за основним місцем роботи у ТОВ «Мост – Транс» з 01.02.2024 року. За період січень - жовтень 2025 року відповідачу нараховано доходів в розмірі 210 400 грн. 00 коп.
Окрім того, згідно довідки ТОВ «Мост – Транс» № 2705-к від 27.05.2026 року за період листопад 2025 року – квітень 2026 року ОСОБА_2 нараховано доходів в розмірі 136 000 грн. 00 коп. Як слідує з довідки № 0912-к від 09.12.2025 року, виданої ТОВ «Мост – Транс», заробітна плата ОСОБА_2 за період червень – листопад 2025 року склала 127 400 грн. 00 коп.
До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено платіжні інструкції, які підтверджують, що відповідачем на користь позивача ОСОБА_1 регулярно здійснювалися перекази грошових коштів на утримання доньки, зокрема: 14 000,00 грн. - платіж від 29.03.2025 року з призначенням «садік»; 14 000,00 грн. - платіж від 05.05.2025 року з призначенням «садочок»; 14 000,00 грн. – платіж від 09.06.2025 року з призначенням «Емілії на садочок»; 14 000,00 грн. – платіж від 07.07.2025 року з призначенням «Емілії на садочок»; 14 000,00 грн. - платіж від 08.08.2025 року з призначенням «Емілії на садочок»; 5000,00 грн. - платіж від 14.09.2025 року з призначенням «аліменти на утримання»; 5 000,00 грн. - платіж від 06.10.2025 року з призначенням «аліменти»; 5 000,00 грн. - платіж від 01.11.2025 року з призначенням «на лікарства»; 6 000,00 грн. - платіж від 12.11.2025 року з призначенням «аліменти»; 10 000,00 грн. - платіж від 07.12.2025 року з призначенням «аліменти». Наведене свідчить, що доводи позивача про повне ухилення батька дитини від її матеріального утримання є необгрунтованими і спростовуються представленими стороною відповідача квитанціями.
Як вбачається із виписки про рух коштів ОСОБА_2 , яка надана АТ АКБ «Львів» на виконання ухвали суду про витребування доказів, відповідач щомісячно отримує дохід, а саме заробітну плату, аванс від ТОВ «Мост – Транс». Окрім того, із вказаної виписки вбачається, що ТОВ «Мост – Транс» щомісячно перераховує відповідачу платежі із зазначенням «аванс відрядження». 
Згідно довідки № 120526 від 12.05.2026 року про характер та призначення виплат, що надходили на рахунок ОСОБА_2 у 2025 році ТОВ «Мост – Транс» підтверджує, що виплати, відображені у банківській виписці АТ АКБ «Львів» за рахунком ОСОБА_2 з призначенням «аванс відрядження» є підзвітними коштами, які перераховуються працівнику перед кожним службовим виїздом та призначені виключно для покриття витрат, безпосередньо пов`язаних з виконанням трудових обов`язків у дорозі, а саме: придбання пально-мастильних матеріалів для службового автомобіля; оплата платних доріг, мостових та вагових зборів; оплата стоянок та паркування вантажного транспорту; ночівля та добові витрати під час перебування у відрядженні; технічне обслуговування, миття автомобіля в рейсі; інші витрати, необхідні для виконання конкретного рейсу. Зазначені кошти є власністю підприємства, перераховуються виключно в його інтересах і не є заробітною платою, премією чи будь-яким іншим видом доходу ОСОБА_2 .
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Оскільки неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері, батько - відповідач у справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання.
Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
В силу ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Суд враховує, що згідно довідок про доходи, середній місячний дохід відповідача, який працевлаштований на посаді водія в ТОВ «Мост – Транс», становить 22 000 – 23 000 грн. Суд також звертає увагу на відповідь ТОВ «Мост – Транс» № 120526 від 12.05.2026 року, згідно із якою авансовані платежі за відрядження, які отримує відповідач, не є заробітною платою, премією чи будь-яким іншим видом доходу ОСОБА_2 . Окрім того, враховується, що згідно довідки про доходи позивача, яка працевлаштована на посаді лікаря-епідеміолога ДУ "Львівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України", від 17.09.2025 року середній заробіток ОСОБА_1 за період з березня 2025 року по серпень 2025 року становив 30 000 грн.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та те, що аліменти, спрямовані на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути достатніми і разом з тим співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, рівного обов`язку обох батьків брати участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду судом встановлені передбачені статтею 182 СК України обставини для визначення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Такий розмір аліментів відповідає потребам в утриманні дитини та релевантний встановленим у справі обставинам, зокрема, рівню отримуваного відповідачем доходу і його можливості сплачувати аліменти. У свою чергу, наполягання сторони відповідача на адекватності розміру аліментів в сумі 5 000 грн. суд вважає необгрунтованими, адже відповідачем не доведено, що він має інших утриманців або ж обов`язкові видатки, які б могли впливати на розмір присуджуваних аліментів в бік його зменшення. Аналогічно неспроможними є вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у сумі 20 000 грн. щомісячно, беручи до уваги, що такий розмір аліментів становить майже увесь отримуваний відповідачем місячний дохід та є непомірним для нього тягарем. 
Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Тому у даному випадку суд присуджує сплату аліментів, починаючи з 15.10.2025 року. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 15.10.2025 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 03.06.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.