УХВАЛА

24 червня 2026 року 
м. Київ

Справа № 914/1511/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю.Л. - головуючого, Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврео» (ММC «AVREO»)
на рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2025 року (суддя Запотічняк О.Д.)
та постанову Західного апеляційного господарського суду від 05 травня 2026 року (у складі колегії суддів: головуюча суддя Бонк Т.Б., судді: Бойко С.М., Якімець Г.Г.) 
у справі №914/1511/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Августіно»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврео» (ММC «AVREO»)
про стягнення 907 112,89 грн,
ВСТАНОВИВ:
09 червня 2026 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд) надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврео» (ММC «AVREO») (далі - ТОВ «Аврео» (ММC «AVREO»), скаржник), в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2025 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 05 травня 2026 року у справі №914/1511/24, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Також скаржник просить поновити йому строк на подання цієї касаційної скарги.
Вказану касаційну скаргу скаржник подав 08 червня 2026 року через систему «Електронний суд».
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю.Л. - головуючий, Булгакова І.В., Малашенкова Т.М.
10 червня 2026 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшли заперечення ТОВ «Августіно» проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Аврео» (ММC «AVREO»), в яких заявник просить суд відмовити у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою.
Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ «Аврео» (ММC «AVREO»), а також заперечення ТОВ «Августіно», Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Аналогічні положення закріплені в частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за якими учасники справи мають право на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
За змістом пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Згідно із частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у цій справі є вимога майнового характеру про стягнення заборгованості за поставлений товар, пені та штрафу на загальну суму 907 112,89 грн, що на момент подання позовної заяви становило менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2024 року - 1 514 000,00 грн).
Отже, за загальним правилом, встановленим пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, оскаржувані судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Разом із тим підпункти «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачають певні випадки за наявності яких рішення суду у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути оскаржено в касаційному порядку. При цьому, особа, яка подає касаційну скаргу повинна обґрунтувати та довести наявність такого випадку. 
Обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник посилається на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та стверджує, що справа №914/1511/24 має для нього виняткове значення, яке полягає не лише у значному розмірі присуджених до стягнення сум, а насамперед у надзвичайних наслідках, яких зазнав відповідач у зв`язку з виконанням спірного контракту та фактичним позбавленням його можливості довести відповідні обставини внаслідок неналежного повідомлення про розгляд справи (незабезпечення процесуальних гарантій іноземного учасника господарських правовідносин та виконання Україною міжнародних зобов`язань у сфері доступу до правосуддя).
З огляду на сукупність наведених обставин, скаржник також вказав, що справа має для нього виняткове значення у розумінні підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, оскільки її результат безпосередньо впливає не лише на майновий стан товариства, але й на його ділову репутацію, можливість подальшого здійснення зовнішньоекономічної діяльності та підтримання багаторічних господарських зв`язків з українськими контрагентами.
Верховний Суд щодо вжитого законодавцем у підпункті «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України словосполучення «виняткове значення» справи для її учасника зазначає, що оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для її учасника можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
До доводів касаційної скарги стосовно посилання скаржника на положення підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України Верховний Суд ставиться критично, оскільки відповідно до матеріалів електронної справи, які містяться в автоматизованій системі документообігу суду КП «ДСС», в суді апеляційної інстанції інтереси ТОВ «Аврео» (ММC «AVREO») на підставі ордеру про надання правничої допомоги АА №1641836 від 03 листопада 2025 року представляла адвокат Бринь Аліна Андріївна, повноваження якої, як адвоката договором про надання правничої допомоги не обмежувалися, і в електронний кабінет якої, направлялись всі процесуальні документи, які ухвалював суд у межах апеляційного перегляду справи№914/1511/24.
В Україні існує усталена судова практика, що судові документи можуть не відправлятися за кордон для вручення у разі, якщо іноземна юридична особа має представника на території України (пункти 50, 51 постанови Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі №905/830/21).
Отже скаржнику у повній мірі було надано можливість реалізувати своє право на судовий захист вже в суді апеляційної інстанції, надавши у порядку, передбаченому статтею 269 ГПК України, докази.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що предмет спору не містить обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи №914/1511/24 до категорії винятково значимих. Тому касаційна скарга ТОВ «Аврео» (ММC «AVREO») не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а відтак умов для допуску цієї справи до касаційного оскарження скаржником не дотримано.
Доводи скаржника зводяться до надання судом апеляційної інстанції неналежної та неправильної оцінки доказів у справі, а також заперечення встановлених судами обставин справи з одночасним тлумаченням скаржником власного викладення обставин справи і в цілому до заперечення результату розгляду справи.
Разом із тим, незгода скаржника з оскаржуваним судовим рішенням не є сама по собі обставиною, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес, оскільки такою може бути оцінка сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.
Оскільки касаційна скарга ТОВ «Аврео» (ММC «AVREO») не містить належного обґрунтування наявності умов, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі немає, тому Верховних Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №914/1511/24, як таку, що подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 235, 287, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмееною відповідальністю «АВРЕО» (ММC «AVREO») на рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2025 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 05 травня 2026 року у справі №914/1511/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов
Судді І. В. Булгакова
Т. М. Малашенкова