Провадження № 2/537/1041/2026
Справа № 536/92/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2026 року        м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючої судді    Мартишевої Т.О.,
за участю секретаря    Антохіної Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного загального провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «Українські фінансові операції» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи в обґрунтування позову, що 23.11.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4161972, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати в кредит грошові кошти в сумі 3100 грн. на строк 360 днів з 23.11.2023 року по 17.11.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Договір кредиту підписаний обома сторонами в електронній формі, з дотриманням вимог ЗУ «Про електронну комерцію», ст.639 ЦК України, зокрема підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 2 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2% у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 3100 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «Ощадбанк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ». Проте відповідач не виконав належним чином в повному обсязі своїх зобов`язань за Договором кредиту. 
26.07.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» уклали Договір факторингу №26/07/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним Договором кредиту № 4161972 від 23.11.2023 року загальна сума заборгованості склала 18414,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 3100,00 грн., заборгованості за процентами – 15314,00 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 0 грн. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4161972 строк кредиту 360 днів: з 23.11.2023 року по 17.11.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 26.07.2024 року № 26/07/2024, строк дії Договору № 4161972 від 23.11.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 27.07.2024 року донараховано відсотки за (113 календарних днів). 3100 грн * 2 % = 62 грн* 113 календарних дні = 7006 грн. відсотки нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».
Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4161972 від 23.11.2023 року загальною сумою 25420,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 3100,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 15314,00 грн. 3100 грн * 2 % = 62 грн* 113 календарних дні = 7006 грн. відсотки нараховані ТОВ «‘УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».
Отже позивач ТОВ «Українські фінансові операції», як правонаступник первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна», просить стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 25 420,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3 100 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором – 15 314,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» - 7 006,00 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн; в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) – s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума Документ сформований в системі «Електронний суд» 25.12.2025 26 заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С – сума основного боргу; 3 – 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 – кількість днів у році; Дн. – кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 (дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.03.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, витребувано докази за клопотанням позивача. 
Представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
23.11.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4161972, за умовами якого укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товаристом правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і Підключення до Вебсайту/ІКС Товариства. Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 3100 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, згідно з Графіком платежів, що є Додатком №1 до цього Договору кредиту. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Стандартна процентна ставка 2,00% в день та застосовується в межах строку кредиту. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк кредиту 32 646,25% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 25 420,00 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що Товариство і Клієнт виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені Договором. При цьому, орієнтовна реальна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту - за стандартною ставкою застосовані виходячи з умов застосування цієї ставки, що передбачені Договором, але у межах погодженого строку виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. Крім того, при обчисленні вказаних показників не враховуються витрати Клієнта, обов`язковість сплати яких не передбачена цим Договором та/або законодавством України та/або оплата яких здійснюється незалежно від походження коштів (власні, кредитні), в тому числі, але не виключно: витрати пов`язані з технічними, програмними і комунікаційними ресурсами, що необхідні Клієнту для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства, здійснені переказу коштів через третіх осіб в погашення заборгованості за Договором, з отриманням від третіх осіб інформаційних послуг (підбір кредитної пропозиції) та інше. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 23.11.2023 або 24.11.2023.
Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Роз`яснення щодо процентів: економічна сутність процентів плата за користування кредитом, база для розрахунку процентів залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту, порядок обчислення поцентів здійснюється за формулою: проценти = «база для розрахунку процентів, з урахуванням умов п.3.2. Договору» помножити на «процентну ставку вказану у п.1.4 цього Договору кредиту, яка діє у відповідний період строку кредиту, з урахуванням умов Договору». До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. 
До матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту/Інформація, яка надається споживачу для укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Також подані Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», затверджені наказом Директора Товариства від 20.11.2023 року №101-ОД, які набрали чинності з 23.11.2023 року. 
Кредитний договір №4161972 від 23.11.2023 року з додатками підписані сторонами, зокрема ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 31461 23.11.2023 року.
12.03.2019 року Клієнт ТОВ «Лінеура Україна» та Фінансова компанія ТОВ «Універсальні платіжні рішення» уклали Договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01, відповідно до утов якого було ТОВ «Універсальні платіжні рішення» успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.11.2023 12:27:06 на суму 3100,00 (три тисячі сто гривень 00 копійок) грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 311726802, призначення платежу: Зарахування 3100 грн на карту НОМЕР_1 . 
АТ «Державний ощадний банк України» листом за вих. №46/12-11/42416/2026/Бт від 25.03.2026 року надано інформацію на виконання ухвали суду, згідно якої в установі АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 . Надано підтведження зарахування 3100,00 грн на банківський рахунок, для обслуговування якого емітовано вказану платіжну картку, дата валютування 24.11.2023.
26.07.2024 року Фактор ТОВ «Українські фінансові операції» та Клієнт ТОВ «Лінеура Україна» уклали Договір Факторингу №26/07/2024, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню запорушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додаку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається після підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі відповідно до п.3.3 договору (1671256,73 грн). на рахунок Клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 
Фактор ТОВ «Українські фінансові операції» та Клієнт ТОВ «Лінеура Україна» підписали Акт прийому передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року, тобто Додаток №2 до цього Договору.
Згідно з платіжним інструкцією №1 від 02.08.2024 року, ТОВ «Українські фінансові операції» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» 1671256,73 грн. за Договором факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року.
Згідно з витягом з реєстру боржників Додатку №1 до Договору факторингу №26/07/2024 від 26.07.2024 року зазначено передачу прав вимог від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «Українські фінансові операції» за Договором кредиту № 4161972, боржник ОСОБА_1 , із нарахованою заборгованістю 18414,00 грн., з яких за тілом кредиту 3100,00 грн., за процентами за користування кредитом 15314,00 грн. 
Згідно із інформацією від 29.07.2024 ТОВ «Лінеура Україна» направило повідомлення боржникам про відступлення права вимоги за кредитними договорами, із наведенням реквізитів на оплату боргу за кредитом, за номером мобільного телефону, вказаним ним у договорі, а також у особисті кабінети. 
За розрахунком заборгованості по Договору кредиту №4161972 від 23.11.2023 року, виконаного ТОВ «Лінеура Україна» станом на день відступлення права вимоги 26.07.2024 року вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 , що складається з: - суми заборгованості з тіла кредиту – 3100,00 грн., - нарахованих процентів первісним кредитором - 15314,00 грн., всього складає 18414,00 грн.
За розрахунком заборгованості по Договору кредиту №4161972 від 23.11.2023 року, виконаного ТОВ «Українські фінансові операції» за період після відступлення права вимоги з 27.07.2024 року до закінчення строку кредитування 16.11.2024 року, ОСОБА_1 нараховано заборгованість в розмірі 3100,00 грн. за умовами Договору кредиту за процентами за користування кредитом із розрахунку 2,0% в день на залишок заборгованості по тілу кредиту 7006,00 грн. 
В обгрунтування розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договору кредиту № 4161972 від 23.11.2023 року із застосування денної процентної ставки за умовами договору на момент його укладання позивачем ТОВ «Українські фінансові операції» додано лист роз`яснення щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування НБУ №14-0004/12907 від 19.02.2024 року.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх.
У ст. 1054 ЦК України наведено визначення кредитного договору. 1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У ст. 1055 ЦК України наведена форма кредитного договору. 1. Кредитний договір укладається у письмовій формі. 2. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.2 ст. 1056 ЦК України, Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ст. 1049 ЦК України наведений обов`язок позичальника повернути позику. 1. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
У ст. 1050 ЦК України визначені наслідки порушення договору позичальником. 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
У ст. 204 ЦК України установлено презумпцію правомірності правочину. Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
В ст.546 ЦК України установлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора у зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
За змістом статей 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За положеннями ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
У ст. 1084 ЦК України наведені права фактора. Так, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов`язаний сплатити факторові залишок боргу.
Відповідно до ст. 1085 ЦК України про зустрічні вимоги боржника, якщо фактор пред`явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред`явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові. Боржник не може пред`явити факторові вимоги до клієнта у зв`язку з порушенням ним умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Дослідивши подані суду докази, враховуючи наведені положення законодавства, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, за відсутності відзиву на позов відповідача, суд вважає доведеним факт укладення між первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 . Договору про надання коштів на умовах споживачого кредиту № 4161972 від 23.11.2023 року, який містить необхідні істотні умови, факт виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за цим договором, факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання за цим кредитним договором, факт набуття новим кредитором ТОВ «Українські фінансові операції» за Договором факторингу №26.07.2024 від 26.07.2024 року прав вимоги до ОСОБА_1 за спірним кредитним договором. За таких обставин суд вважає законними та обгрунтованими позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції», й такими, що підлягають задоволенню. Отже с відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Українські фінансові операції» необхідно стягнути заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживачого кредиту № 4161972 від 23.11.2023 року заборгованість у розмірі 25420,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 3100,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 15314,00 грн., відсотки нараховані ТОВ «Українські фінансові операції» - 7006 грн.
Окрім того, позивач ТОВ «Українські фінансові операції» у позові просив суд в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, а саме органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.
Так, у ч.10 ст.265 ЦПК України зазначено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Відповідно до ч.11 ст.265 ЦПК України зазначено, що остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Отже такі повноваження, надані процесуальним законодавством, є правом, а не обов`язком суду.
Разом з тим, суд не може ухалити рішення, що прямо суперечить нормам матеріального права.
Так, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Керуючись положеннями п.18 Прикінцевих та перехідних положень, враховуючи, що з 24.02.2022 року і по теперішній час в Україні діє воєнний стан, суд не вбачає підстав, приймаючи рішення про стягнення боргу, зазначати в рішенні про нарахування відповідних відсотків та інфляційних втрат на підставі ч.2 ст.625 ЦК України до моменту виконання рішення, оскільки під час воєнного стану за кредитними договорами позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а нараховані платежі підлягають списанню.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі з розподілу судових витрат, яка за своєю суттю є заявою про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правову допомогу. Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.018.2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Дідух Є.О. було укладено договір про надання правової допомоги №01/08/2024.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано заявку №4161972 від 05.09.2024 на виконання доручення до договору №01/08/2024 від 01.08.2024, згідно якої погоджено надання Адвокатом послуг професійної правничої допомоги по справі про стягнення заборгованості за договором № 4161972 від 23.11.2023 року, укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , з розміром гонорару в сумі 10 000 грн, рахунок на оплату № 4161972-2025 від 10.11.2025, Акт №4161972 прийому-передачі виконаних робіт згідно договору №01/08/2024 від 01.08.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) № 4161972 від 05.12.2025.
Відповідач заперечень щодо співмірності та розумності витрат на оплату послуг адвоката не висловив.
За таких обставин, за відсутності заперечень відповідача, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати з оплати професійної правничої допомоги в сумі 10 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Керуючись статтями 5-19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 40, приміщення 19 літ. «Н», «П»; ЄДРПОУ 40966896) до ОСОБА_1 (адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4161972, укладеним 23.11.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 , станом на 26.07.2024 року заборгованість в розмірі 25420 (двадцять п`ять тисяч чотирита двадцять) грн 00 коп., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 3100,00 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 15314,00 грн. суми заборгованості за процентами нарахованими Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» у розмірі 7006 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» судові витрати на судовий збір 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп, судові витрати на професійну правничу допомогу 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст рішення виготовлений 01.05.2026 року. 

Суддя :      Т.О. Мартишева