Справа № 484/1142/26
Провадження № 2/484/1089/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.,
секретар судового засідання - Бикова О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 17/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Мотивуючи вимоги представник позивачки вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадкоємцями якого за законом є вона як дружина, а також ОСОБА_2 як донька, оскільки місце її проживання зареєстроване за місцем проживання спадкоємця. Позивачка звернула до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Від відповідачки надійшла заява про відмову від частки у спадковому майні на користь позивачки. Однак постановою нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що відмова від спадкового майна, що надійшла від відповідачки, не оформлена належним чином, а докази, які б спростували факт постійного проживання з померлим на час смерті не надані.
Враховуючи викладене, що відповідачка надала заяву про відмову від спадщини після смерті батька та тривалий час проживає в іншому місці, представник позивачки просила позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на вказане вище спадкове майно.
Ухвалою від 17.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, визначені строки для подачі заяв по суті, витребувана у приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Цихоні Валентини Арсентіївни копія спадкової справи, заведена після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м.Первомайську Миколаївської області..
26.03.2026 на адресу суду від приватного нотаріуса надійшла копія зазначеної спадкової справи.
Ухвалою суду від 28.04.2026 підготовчого провадження було закрите та справа призначена до судового розгляду по суті.
Представник позивачки на судове засідання надав заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити її та розглядати справу без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
Відповідачка на судове засідання повторно не прибула, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзив до суду не надходили. Причини неявки суду невідомі. 
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних вище осіб за наявними в ній доказами.
Ухвалою суду від 23.06.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи.
Оскільки учасники справи на судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частина перша статті 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Первомайську Миколаївської області помер ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області 04.07.1980 на праві власності належали 1/5 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , а на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 25.06.2001 на праві власності належали 7/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Отже на час відкриття спадщини у власності спадкодавця перебували 17/50 частин вказаного будинку.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
У постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17 (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) зроблено висновок про те, що державна реєстрація позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації.
Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 його є дружина ОСОБА_1 , та його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
З огляду на матеріали спадкової справи №141/2025, заведеної після смерті ОСОБА_5 , на час відкриття спадщини за місцем проживання спадкодавця були зареєстровані місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивачки. 
Також в матеріалах спадкової справи міститься заява, подана 25.08.2025 від імені ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки.
Пунктом 3 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.
Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів.
З оглядну на вказані вимоги нотаріус 01.09.2025 направив ОСОБА_2 лист, в якому роз`яснив, що на заяві, яка надійшла до нотаріуса від її імені, справжність підпису спадкоємця не засвідчена, та роз`яснено, що вона має надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
Однак такі вимоги нотаріуса Грохольською О.В. не були виконані.
ОСОБА_1 30.10.2025 подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на 17/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , тобто на все майно, що належить спадкодавцю.
Постановою від 30.10.2025 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, що належить спадкодавцю, через те, що відмова від спадкового майна, що надійшла від відповідачки, не оформлена належним чином, а докази, які б спростували факт постійного проживання з померлим на час смерті не надані.
У позовній заяві позивачка просить визнати за нею право власності на 17/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , вказуючи, що лише вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, оскільки її донька є такою, що не прийняла спадщину, оскільки фактично зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала.
Однак, адреса місця проживання відповідачки у позовній заяві вказана як АДРЕСА_1 , інша адреса не вказана, докази на підтвердження того, що відповідачка фактично проживала на час відкриття спадщини за іншою адресою також не надані, отже в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 17/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя    Н.А.Медведєва

Повне судове рішення складене 26.06.2026