УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026року
м. Київ
справа № 161/1807/25
провадження № 51-2260 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 у інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2026 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2026 року ОСОБА_5  засуджено за:
-за ч. 2 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій,на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності,на строк 2 роки;
-за ч. 3 ст.191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій,на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності,на строк 2 роки;
-за ч. 4 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності, на строк 3 роки.
Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСББ «Дружби Народів 4а» (ЄДРПОУ 43535114) матеріальну шкоду у розмірі 234 200 грн.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 у якій він не погоджується з вироком місцевого суду та ухвалою суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 просить їх скасувати, а кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити. 
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак всупереч вищевказаному захисник ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Подана касаційна скарга непослідовна і неузгоджена за своїм змістом з огляду на те, що захисник у вступній її частині вказує на оскарження ним як вироку, так і ухвали, про скасування яких і формулює свої вимоги, тоді як у мотивувальній частині скарги йдеться лише про незаконність та необґрунтованість рішення апеляційного суду. Наведене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Однак, всупереч вищевказаному, захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судами таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржених вироку і ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.
Натомість скаржник, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Позиція захисника є суперечливою з огляду на те, що він акцентує увагу на незаконності судових рішень з підстави істотного порушення кримінального процесуального закону, і разом з тим убачає за можливе закрити кримінальне провадження після їх скасування.
Не містить касаційна скарга і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень ст. 413 КПК України, на що серед іншого вказує захисник у скарзі.
Крім цього, захисник зазначає про незаконність судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, проте не обґрунтовує наведене з огляду на положення ст. 414 цього Кодексу. 
Також, адвокат вказує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, проте не зазначає чітко, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у судовому рішенні.
Поза увагою скаржника залишилось те, що касаційний суд позбавлений можливості самостійно досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено судами попередніх інстанцій, про що він по суті просить у касаційній скарзі, формулюючи свої вимоги про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 січня 2026 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3