Справа № 289/1105/26
Номер провадження 3/289/414/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2026 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2025 серії ВБА №194901, 09.05.2026 близько 11-30 в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила економічне домашнє насильство стосовно своєї онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме відключила світло за адресою проживання останньої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила факт вчинення нею домашнього насильства та пояснила, що будинок по АДРЕСА_2 належить її сину, за його проханням і відключили світло в будинку, хто в цьому будинку наразі проживає вона не знає.
Представник ОСОБА_1 адвокат Салівонський О.М. в судовому засіданні просить суд закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, однак в протоколі про будь-які наслідки для потерпілої особи не зазначені і матеріали справи не містять доказів настання таких наслідків для потерпілої.
Законний представник зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення потерпілої ОСОБА_3 її мати ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 вчинила дії по відключенню електроенергії в будинку по волі батька дитини, від чого дитина постраждала психічно та економічно.
Заслухавши учасників, дослідивши наявні матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а частиною 2 передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною 1 цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.
Оскільки умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру є обов`язковим елементом об`єктивної сторони, відповідні фактичні обставини підлягають обов`язковому детальному опису в протоколі, а також доказуванню в судовому засіданні.
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вправі виходити за межі обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно змінювати фабулу правопорушення, встановлювати нові фактичні обставини чи відшуковувати докази на підтвердження наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Разом з тим, обставини, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містить обов`язкової ознаки - завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілій особі.
На підтвердження зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.05.2026 обставин вчинення ОСОБА_1 економічного насильства стосовно своєї онуки ОСОБА_2 , а саме відключила світло за адресою проживання останньої, до матеріалів додають на наступні докази : пояснення ОСОБА_1 , в яких остання не заперечує факт відключення в будинку світла за довіреністю власника будинку (а.с.3), пояснення ОСОБА_4 , з яких вбачається наявність неприязних відносин із матір`ю колишнього чоловіка ОСОБА_1 , яка звернулася до Радомишльського РЕМ з заявою про відключення світла в будинку, в якому проживає ОСОБА_1 зі своїми дітьми (а.с.4); копія завдання №21 на виконання робіт з відключення споживачів (на опорі) за адресою : АДРЕСА_2 у абонента ОСОБА_5 , роботу виконано 05.05.2026 (а.с.5); витяг з реєстру територіальної громади від 08.05.2023 про проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.6); копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с.7); супровідний про направлення довіреності (а.с.8) та сама довіреність ОСОБА_5 від 27.06.2025, якою він уповноважує ОСОБА_1 вести його справи у всіх держустанова, організаціях та ін. (а.с.11); копія рішення суду від 16.04.2025 про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.9-10); копія рапорта про надходження повідомлення зі служби «102» за заявою ОСОБА_4 про вчинення свекрухою домашнього фізичного та економічного насильства (а.с.12).
Водночас матеріали справи не містять об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б могли бути кваліфіковані як домашнє насильство, обставини відключення світла ОСОБА_1 не доведені беззаперечними доказами та за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілій особі, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, а відтак і ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони даного правопорушення.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, на думку суду, у протоколі про адміністративне правопорушення викладені формальні ознаки наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, при цьому відсутні будь-які об`єктивні докази факту вчинення останньою домашнього насильства, відсутні докази на підтвердження завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілій ОСОБА_2 .
Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення останньої до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 173-2, 247,283 -285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно  ОСОБА_1  у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з моменту її винесення.
Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Наталія СІРЕНКО 

Постанова набирає законної сили ______________ 202__