Справа №: 397/331/26	

провадження №: 2/398/2812/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"05" травня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс”, представник керівник товариства Наваренко Володимир Георгійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Стислий виклад позиції позивача
ТОВ “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” 05.03.2026 звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019 року в розмірі 48715,33 грн та та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3328,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 200,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 10.09.2019 року в електронній формі уклав з АТ “Альфа-Банк” договір про надання кредиту № 491010839, відповідно до умов якого АТ “Альфа-Банк” надав позичальнику кредит у сумі 34606,43 на споживчі потреби строком на 48 місяців з відсотковою ставкою 39,90%. Відповідач не виконав умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 23.02.2021 у розмірі 48715,33 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 33991,84 грн та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 17300,04 грн. 
Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача внаслідок послідовного відступлення прав за ланцюжком договорів: договору факторингу від 22.02.2021 року, укладеного між АТ “Альфа-Банк” та ТОВ “ФК ФОРТ”, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ “ФК ФОТР”, та від 23.02.2021 року, укладеного між ТОВ “ФК ФОРТ” та ТОВ “ФК “Еліт Фінанс”, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ “ФК “Еліт Фінанс”.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
06 квітня 2026 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідно до ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2026 року у справі № 397/331/26 (провадження № 2/397/466/26) про передачу справи за підсудністю.
Ухвалою від 10 квітня 2026 року відкрито провадження і призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 18.04.2026 р. 
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Укладення кредитного договору та видача коштів
10 вересня 2019 року АТ “Альфа-Банк” (код ЄДРПОУ 23494714) і ОСОБА_1 уклали Угоду про надання кредиту № 491010839, договір був укладений шляхом підписання Оферти на укладення Угоди про надання кредиту № 441010839 від 10.09.2019 року та Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту № 491010839 від 10.09.2019 р.). Зазначені документи підписані власноручно відповідачем.
У оферті на укладення Угоди про надання кредиту № 491010839 зазначено, що ОСОБА_1 пропонує укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ “Альфа-Банк”, що укладений між ОСОБА_1 та Банком на наступних умовах: тип кредиту: “Кредит готівкою”, сума кредиту: 34606,43 грн. процентна ставка - 39,90 % річних, строк кредиту: 48 міс.
Також Оферта містить інформацію, відповідно до якої ОСОБА_1 для повернення заборгованості за Угодою пропонує використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку; кредит просить надати для повернення заборгованості за кредитним договором № 630942273 від 05.06.2018 року. Розмір - 34606,43 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ “Альфа-Банк”. Оферта містить власноручний підпис позичальника, який також є підтвердженням того, що він отримав всю інформацію про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення Угоди про надання споживчого кредиту № 491010839 від 10.09.2019 р. отримав.
Невід`ємною частиною кредитного договору є підписаний сторонами Додаток № 1 «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг». Відповідно до цього Графіка, позичальник зобов`язувався щомісяця сплачувати суму платежу у розмірі 1452,93 грн протягом 48 місяців (загалом за 48 місяців —69740,18 грн).
Відповідно до виписки руху коштів за рахунком IBAN НОМЕР_3 (код банку 300346 АТ “СЕНС БАНК” (попередня назва АТ “Альфа-Банк”) клієнта ОСОБА_1 за період з 10.09.2019 по 22.02.2021 р.: 11.09.2019 року проведено операцію на суму 34606,43 (номер рахунку платника НОМЕР_3 , найменування платника ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника НОМЕР_4 ), призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019, номер рахунку отримувача НОМЕР_1 , найменування отримувач ОСОБА_1 , ідентифікаційний код отримувача НОМЕР_4 .
Відповідно до виписки руху коштів за рахунком IBAN НОМЕР_1 (код банку 300346 АТ “СЕНС БАНК” (попередня назва АТ “Альфа-Банк”) клієнта ОСОБА_1 за період з 10.09.2019 по 22.02.2021 р.: 11.09.2019 року проведено операцію на суму 34606,43 (номер рахунку платника НОМЕР_1 , найменування платника ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника НОМЕР_4 ), призначення платежу: перерахування коштів за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019 р. ОСОБА_1 на рах., номер рахунку отримувача НОМЕР_5 , найменування отримувача Транз Рахунок-видача кредиту на БПК, ідентифікаційний номер отримувача 23494714.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019 року, здійснив лише два платежі 29.10.2019 року в сумі 1885,00 грн (з яких 302,27 грн зараховано на погашення тіла кредиту, 1182,73 грн - погашення відсотків за користування кредитом та 400 грн за штраф за прострочення платежів) та 22.11.2019 р. в сумі 1885,00 грн ( з яких 312,32 грн зараховано на погашення тіла кредиту, 1172,68 грн - погашення відсотків за користування кредитом та 400 грн за штраф за прострочення платежів), загалом - 3770 грн, порушивши таким чином умови щодо строків та сум щомісячних платежів, що призвело до виникнення заборгованості.
Позивачем ТОВ “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” надано до суду Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019 року, відповідно до якої станом на 22.02.2021 року заборгованість складає 52491,88 грн, а саме: за кредитом (тіло кредиту) - 33991,84 грн, по відсотках (відсотки за користування кредитом) - 17 300,04 грн, по штрафам (штраф за просрочку платежів) - 1200 грн. У ньому відображено лише стан заборгованості на момент переходу права вимоги до позивача від попереднього кредитора (ТОВ “ФК ФОТР”) 23.02.2021 р., який надалі позивачем не змінювався, нових нарахувань не проводилося. 
Відповідно до наданих позивачем виписок з рахунку відповідача і розрахунку заборгованості нарахування заборгованості за процентами проводилося у період з 10.09.2019 по 22.02.2021. Заборгованість нарахована в межах визначеного договором строку кредитування, оскільки дата повного повернення кредиту згідно з умовами кредитного договору встановлена до 11.09.2023 року.

Перехід права вимоги
22 лютого 2021 року між Акціонерним товариством “Альфа-Банк” ( як Клієнтом) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК ФОРТ” (як Фактором) було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов цього договору ТОВ “ФК ФОРТ” набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками АТ “Альфа-Банк” , включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019 р. Згідно з Витягом з додатку до Договору факторингу № 1 від 22.02.2021 року, а саме Реєстру договорі, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами: ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер боржника - НОМЕР_4 , номер кредитного договору - 491010839, дата договору - 10.09.2019 р., загальний залишок заборгованості - 52491,88 грн, залишок по тілу кредиту - 33991,84 грн, залишок по відсотках - 17300,04 грн. 
Факт переходу права вимоги підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору, актом приймання-передачі Реєстру боржників від 22 лютого 2021 року до Договору факторингу № 1 від 22.02.2021 року та витягом з Реєстру боржників до Договору, який містить посилання на кредитний договір, укладений із ОСОБА_1 , із зазначенням розміру заборгованості на дату передання права вимоги.
ТОВ “ФК ФОРТ” належним чином виконав свої зобов`язання щодо оплати за придбані права вимоги, що підтверджується копією платіжного доручення від 23.02.2021 року на суму 14235001,00 грн (платник: ТОВ “ФК ФОРТ”, отримувач: АТ “Альфа Банк”, призначення платежу: за право вимоги згідно договору факторингу № 1 від 22.02.2021), яка досліджена судом.
23 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ФК ФОРТ”( як Клієнтом) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” (як Фактором) було укладено Договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до умов цього договору ТОВ “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ “ФК ФОРТ” , включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 491010839 від 10.09.2019 р. 
Факт переходу права вимоги підтверджується наданими позивачем копіями зазначеного договору, актом приймання-передачі Реєстру боржників від 23 лютого 2021 року до Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 року та витягом з Реєстру боржників до Договору, який містить посилання на кредитний договір, укладений із ОСОБА_1 , із зазначенням розміру заборгованості на дату передання права вимоги.
ТОВ “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” належним чином виконав свої зобов`язання щодо оплати за придбані права вимоги, що підтверджується копією платіжного доручення від 23.02.2021 року на суму 13235000,00 грн (платник: ТОВ “ФК “Еліт Фінанс”, отримувач: ТОВ “ФК ФОРТ”, призначення платежу: за право вимоги згідно договору факторингу 01-23-02/21 від 23.02.2021), яка досліджена судом.

Норми права, які застосував суд
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року було зупинено перебіг строків позовної давності з 02.04.2020 до 30.06.2023 року.
Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, доповнив Цивільний кодекс України пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень, який передбачав, що на період дії воєнного стану перебіг позовної давності зупиняється, а саме з 24.02.2022 року до 04.09.2025 року (Законом України “Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності №4434-ІХ від 14.05.2025 року виключено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що раніше зупиняв строки під час воєнного стану).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між АТ «Альфа-Банк» (яке пізніше змінило найменування на АТ «Сенс Банк») та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору № 491010839 від 10.09.2021 року, укладеного шляхом підписання відповідачем оферти та її подальшого акцепту Банком. Відповідач ознайомився з умовами кредитування, зокрема з нарахуванням відсотків за фіксованою ставкою 39,90% річних, та погодився з ними, що підтверджується його підписом на оферті та графіку платежів.
Належне виконання Банком своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів у сумі 34606,43 грн підтверджується випискою по позичковому рахунку. Кошти були спрямовані на рефінансування попередньої заборгованості відповідача за іншим кредитним договором за його заявою.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, зобов`язання належним чином не виконував. Після внесення двох платежів у розмірі 3770 грн (29.10.2019 та 22.11.2019 по 1885 грн), з яких на погашення тіла кредиту було спрямовано лише 614,59 грн, відповідач припинив сплату щомісячних платежів.
Суд перевірив наданий Позивачем розрахунок заборгованості та встановив, що станом на 22.02.2021 року борг складав 52491,88 грн, який складається із заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 33991,84 грн, по відсотках (відсотки за користування кредитом) - 17 300,04 грн, по штрафам (штраф за просрочку платежів) - 1200 грн. Нарахування відсотків проводилось відповідно до Графіку платежів за період з 10.09.2019 року по 22.02.2021 р., до моменту відступлення права вимоги за кредитним договором.
Позивачем не заявлено позовну вимогу щодо стягнення штрафу за прострочення платежів у розмірі 1200 грн, який відображено у розрахунку заборгованості за кредитом № 491010839 від 10.09.2019 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому керуючись принципом диспозитивності, суд приходить до висновку про задоволення позовним вимог в межах суми, заявленої позивачем у позовній заяві, а саме у розмірі 48715,33 грн.

Щодо розподілу судових витрат
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, то суд дійшов таких висновків.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав копію договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, копію Акту приймання-передачі наданих послуг № 4 від 02.06.2025 року, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9438/10 адвоката Литвиненко Оксани Ігорівни, відповідно до яких позивачу зазначеним адвокатом надано послуги професійної правничої допомоги на загальну суму 9200 грн.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Верховний Суд у справі №873/212/21 дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 19 січня 2023 року у справі №345/136/18, від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited" проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись критеріями обґрунтованості та співмірності судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, а саме те, що заборгованість виникла за кредитним договором, беручи до уваги що ця справа є малозначною, розглядається в порядку спрощеного провадження, позовна заява є типовою для адвоката, суд визнає обґрунтованим стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. 
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд 

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” заборгованість за кредитним договором №491010839 від 10.09.2019 у розмірі 48715,33 (сорок вісім тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 33 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс” судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Еліт Фінанс”, код ЄДРПОУ 40340220, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 2;
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 05 травня 2026 року.

Суддя        В.В. Орловський