Справа № 127/8461/26
Провадження № 3/127/1738/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Cуддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612695 від 12.03.2026, 11.03.2026, 23:41:50 в м. Вінниця, вул. Максима Шимка 22 водій ОСОБА_2 , керував тз Honda Dio безномерний, не виконав вимогу працівник поліції про зупинку ТЗ, завчасно подану за допомогою гучномовця, та увімкненням проблискового маячка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault DUSTER д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Складська 23.
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №612707 від 12.03.2026, 11.03.2026 23:45:50 м. Вінниця, вул. Складська, 23, водій ОСОБА_1 керував тз Honda Dio безномерний, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM 0382. Результат позитивний 2,56 ‰. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори №473847, №473371.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.4, 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАПвідповідно.
Відповідно до ст. 36 КУпАП суд вважає за необхідне розглядати вказані адміністративні матеріали разом, об`єднавши їх в одне провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративних матеріалів повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, доказів поважності причин неявки, а також клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не надходило. Виклик ОСОБА_1 здійснювався шляхом направленням судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу його проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчать матеріали справи, однак конверт з поштовими відправленнями повернувся до суду не врученим з відміткою «адресат відсутній».
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.
КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків. Отже, неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаним видом правопорушення не є обов`язковою та може бути розглянута судом без його участі на підставі наявних по справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена та повністю підтверджується матеріалами справи.
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що 11.03.2026, 23:41:50 в м. Вінниця, вул. Максима Шимка 22 водій ОСОБА_1 керував тз Honda Dio безномерний, не виконав вимогу працівник поліції про зупинку ТЗ, завчасно подану за допомогою гучномовця, та увімкненням проблискового маячка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault DUSTER д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Складська 23, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.
Наявність складу адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-1 КУпАП, підтверджується протоколамом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612695 від 12.03.2026 та серії ЕПР1 №590331 від 13.02.2026, та відеоматеріалами, які додані до справи.
Також, судом встановлено, що 11.03.2026 23:45:50 м. Вінниця, вул. Складська, 23, водій ОСОБА_1 керував тз Honda Dio безномерний, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 ARLM 0382. Результат позитивний 2,56 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху у зв`язку з чим складений протокол про адміністративне правопорушення.
Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612707 від 12.03.2026, чеком тестування на алкоголь проведеним приладом Drager Alcotest 7510 ARLM 0382 від 11.03.2026, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Крім того, до матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано хронологію подій, зокрема, убачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним керував тз Honda Dio, працівниками поліції у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest, результат позитивний 2,56 ‰. Працівниками поліції ОСОБА_3 було роз`яснено її права та обов`язки, повідомлено про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, інспектором патрульної поліції водія було відсторонено від права керуванням транспортним засобом.
Пунктом 2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до пунктів 2, 3, 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, наявність складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 цілком підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. При цьому, суд звертає увагу, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням кілька неправомірних дій особи як самостійних складів його вчинення, одна з яких є факт перебування водія на момент керування у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з врахуванням ст. 36КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до довідки, яка долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Тобто права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не має взагалі.
Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особами, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно із Порядком видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).
Виходячи із системного аналізу зазначених норм, правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної статті і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ст. 23 КУпАП. У контексті питання, яке розглядається, особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень як особами, які вчинили адміністративні правопорушення, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. 
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.
Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.
Враховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, суд може призначити передбачене санкцією відповідної статті додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративного правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі №702/301/20.
З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн, сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 36, 40-1, ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративні матеріали № 127/8461/26, 127/8585/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП - об`єднати в одне провадження та присвоїти їм номер справи № 127/8461/26.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 665,60 грн на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           О.О. Жмудь