ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

23.06.2026 Справа №905/574/24 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» (03186, м.Київ, вул.Авіаконструктора Антонова, 5, літера А, офіс 320, код ЄДРПОУ 39568531)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАОК» (84181, Донецька область, Слов`янський район, м.Миколаївка(пн), вул.Коцюбинського, 7А, код ЄДРПОУ 13506103)

про стягнення 271629,82 грн

Суддя Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергум», м.Київ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАОК», м.Миколаївка(пн) про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 225212,03 грн, пені – 38828 грн, суми індексу інфляції – 2670,83 грн, 3% річних – 4918,96 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №25/06/2020-3.4 від 25.06.2020 про постачання електричної енергії споживачу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 225212,03 грн, що стало підставою для нарахування пені, відсотків річних та інфляційних.

Ухвалою суду від 15.04.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/574/24, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На підставі ухвали суду від 16.04.2024 зупинено провадження у справі №905/574/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №911/1359/22.
Ухвалою суду від 15.04.2026 поновлено провадження у справі №905/574/24.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАОК» було належним чином повідомлене про відкриття провадження у справі №905/574/24 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження, враховуючи наявну у матеріалах справи довідку про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача через підсистему «Електронний суд».
Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення реалізації ним своїх прав на судовий захист, в т.ч. шляхом надання відповідних заяв по суті справи, спір вирішено за наявними матеріалами в порядку норм ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст.11, 509 вказаного кодексу зобов`язання виникають, зокрема, з договору.
У відповідності до ст.275 Господарського кодексу України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Поряд з цим, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Так, п.1.2.7 вказаних Правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Як свідчать матеріали справи, 25.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергум» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАОК» (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу №25/06/2020-3.4, згідно з п.1.1 якого він є договором, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України, шляхом підписання сторонами двох примірників, які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у постачальника, другий – у споживача.
Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору (п.2.1 договору №25/06/2020-3.4 від 25.06.2020).
Розділом 3 вказаного договору визначено, що початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до договору. Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов договору. Постачальник за договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до договору.
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.п.5.1, 5.2 договору №25/06/2020-3.4 від 25.06.2020).
Пунктом 13.1 вказаного договору визначено, що він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту підписання його сторонами.
Додатком №1 до договору є заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій, зокрема, визначено наступне:
- адреса об`єкта постачання: 84181, Донецька область, м.Миколаївка, вул.Коцюбинського, 7А;
- оператор системи розподілу: Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі»;
- початок постачання: 01.08.2020;
- заявлений обсяг купівлі електричної енергії: 100000 кВт/г;
- орієнтовний обсяг купівлі електричної енергії (2 клас напруги): 100000 кВт/г.
У додатку №2 до договору, комерційній пропозиції, сторони узгодили, в тому числі, такі умови (з урахуванням змін викладених у додатковій угоді №1 від 12.01.2021 та додатковій угоді №2 від 01.03.2021 до договору №25/06/2020-3.4 від 25.06.2020):
- «Підсумкова ціна за 1 кВт*год вираховується за наступною формулою:
ЦІНАпідс = Цфакт + Цпосл + Тпост, де:
ЦІНАпідс - підсумкова ціна за електричну енергію для споживача у відповідному розрахунковому місяці;
Цфакт - фактична вартість спожитої електричної енергії споживачем у відповідному розрахунковому періоді, що вираховується за формулою;
Цпосл - ціна додаткових послуг, пов`язаних з постачанням електроенергії споживачу (вартість передачі мережами НЕК «Укренерго», послуги Оператора ринку, Адміністратора розрахунків, внески на регулювання НКРЕКП, фінансові гарантії РДД, інші обов`язкові витрати, згідно з нормативними документами);
Тпост - тариф на послуги постачальника електричної енергії ТОВ «ЕНЕРГУМ», що становить 0,08 грн без ПДВ за 1 кВт/год та включає в себе плату за небаланси;
Цфакт = ВАРТрдн/Vфакт 
де, ВАРТрдн - фактична вартість купівлі обсягів електроенергії споживача на ринку на добу наперед;
Vфакт - фактичний обсяг електричної енергії споживача у відповідному розрахунковому місяці;
- оператор системи розподілу/передачі – Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі»;
- розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті постачальника;
- оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється за наступним графіком: 35% вартості – до 5 числа розрахункового періоду, 35% вартості - до 15 числа розрахункового періоду, 30% вартості - до 25 числа розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію до 15 числа місяця наступного за розрахунковим періодом;
- рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду, надалі постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання;
- цей договір діє до 31.12.2020 та набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та оплати споживачем рахунку, визначеного п.5.1 комерційної пропозиції; договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.
Вказаний договір та додатки до нього підписані представниками сторін без зауважень та заперечень та скріплені їх печатками, що зумовило виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків. Доказів припинення дії договору матеріали справи не містять.

Як вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергум» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАОК» електроенергію:
- у серпні 2020 в обсязі 91956 кВт/год на суму 286850,86 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №712 від 31.08.2020;
- у вересні 2020 в обсязі 97373 кВт/год на суму 324960,19 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №898 від 30.09.2020;
- у жовтні 2020 в обсязі 97350 кВт/год на суму 301837,18 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №1052 від 31.10.2020;
- у листопаді 2020 в обсязі 105935 кВт/год на суму 356840,35 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №1219 від 30.11.2020;
- у грудні 2020 в обсязі 95600 кВт/год на суму 329961,11 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №1559 від 31.12.2020;
- у січні 2021 в обсязі 47254 кВт/год на суму 167425,46 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №247 від 31.01.2021;
- у лютому 2021 в обсязі 96111 кВт/год на суму 363687,10 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №664 від 28.02.2021;
- у березні 2021 в обсязі 74449 кВт/год на суму 255165,91 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №994 від 31.03.2021;
- у квітні 2021 в обсязі 74675 кВт/год на суму 264665,82 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №1322 від 30.04.2021;
- у травні 2021 в обсязі 72908 кВт/год на суму 219346,92 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №1708 від 31.05.2021;
- у червні 2021 в обсязі 56959 кВт/год на суму 200365,58 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №2053 від 30.06.2021;
- у липні 2021 в обсязі 88569 кВт/год на суму 307530,35 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №2715 від 31.07.2021;
- у серпні 2021 в обсязі 99886 кВт/год на суму 435030,30 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №3115 від 31.08.2021;
- у вересні 2021 в обсязі 96243 кВт/год на суму 434391,62 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №3545 від 30.09.2021;
- у жовтні 2021 в обсязі 86579 кВт/год на суму 434925,46 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №4262 від 31.10.2021;
- у листопаді 2021 в обсязі 108757 кВт/год на суму 602437,21 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №4674 від 30.11.2021;
- у грудні 2021 в обсязі 114937 кВт/год на суму 619112,29 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії №5429 від 31.12.2021;
- у січні 2022 в обсязі 95707 кВт/год на суму 513716,89 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії б/н від 31.01.2022;
- у лютому 2022 в обсязі 76775 кВт/год на суму 350587,81 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії б/н від 28.02.2022;
- у травні 2023 в обсязі 40200 кВт/год на суму 237368,29 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії б/н від 31.05.2023;
- у червні 2023 в обсязі 7708 кВт/год на суму 46063,93 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії б/н від 30.06.2023.
При цьому, позивачем надано інформацію про надходження коштів на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум».

Здійснивши власний розрахунок заборгованості судом встановлено, що у відповідача станом на 01.05.2023 наявна переплата в розмірі 58220,19 грн. 
Отже, сума заборгованості пред`явлена позивачем до стягнення охоплюється періодом травня – червня 2023 року.
Одночасно, як зазначалось вище, позивачем в підтвердження заборгованості за травень 2023 та червень 2023 надано суду:
- у травні 2023 в обсязі 40200 кВт/год на суму 237368,29 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії б/н від 31.05.2023;
- у червні 2023 в обсязі 7708 кВт/год на суму 46063,93 грн з ПДВ - акт прийому-передачі електроенергії б/н від 30.06.2023.
Поряд з цим, вказаний акт прийому-передачі електроенергії б/н від 31.05.2023 засвідчений електронними підписами сторін.
Акт прийому-передачі електроенергії б/н від 30.06.2023 зі штампом «доставлено контрагенту» засвідчений лише електронним підписом позивача.
Крім того, в матеріалах справи наявні рахунки №3492 від 31.05.2023 за електроенергію отриману у травні 2023 та №4419 від 30.06.2023 за електроенергію отриману у червні 2023, засвідчені електронним підписом позивача.
Одночасно, як зазначалось вище, з матеріалів справи вбачається, що оператором системи розподілу є Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».
На запит позивача, вказаний оператор системи розподілу надав інформацію про обсяги спожитої відповідачем у травні 2023 та червні 2023 електричної енергії, які і були відображені позивачем у відповідних актах та рахунках.
За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача стосовно обсягів спожитої електроенергії та порядку проведення розрахунків за неї, суд погоджується з визначеними позивачем обсягами постачання електричної енергії та застосованими позивачем цінами.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
За приписами ст.526 вказаного нормативно-правового акту зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 зазначеного кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, в комерційній пропозиції, з урахуванням додаткової угоди №2, сторони визначили, що розрахунки за електричну енергію здійснюються виключно в грошовій формі відповідно до умов договору, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у рахунку на оплату та на сайті постачальника; оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється за наступним графіком: 35% вартості – до 5 числа розрахункового періоду, 35% вартості - до 15 числа розрахункового періоду, 30% вартості - до 25 числа розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію до 15 числа місяця наступного за розрахунковим періодом та рахунок за фактично відпущену електричну енергію, надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду, надалі постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти робочих днів з дати отримання. 
Отже, строк виконання зобов`язання є таким, що настав. 
Проте, відповідачем графіку сплати не дотримано та жодних платежів починаючи з травня 2023 не здійснено. 
Поряд з цим, в рахунок погашення нарахувань за розрахунковий період травня 2023 позивачем зараховано суму переплати у розмірі 58220,19 грн, що утворилась з минулих розрахункових періодів.
Відтак, заборгованість відповідача наразі становить 225212,03 грн.
З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою господарського суду від 15.04.2024 відповідачу запропоновано представити суду, в тому числі, відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).
Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед позивачем, не представлено.
Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов`язання за договором №25/06/2020-3.4 від 25.06.2020 виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе обов`язки за договором в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАОК» про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 225212,03 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, позивачем заявлено до стягнення 4918,96 грн 3% річних, а саме за зобов`язаннями травня 2023 року та червня 2023 року за період з 15.07.2023 по 05.04.2024. 
Також, позивачем заявлено до стягнення 2670,83 грн інфляційних втрат, а саме за зобов`язаннями травня 2023 року та червня 2023 року за період з 15.07.2023 по 29.02.2024.
За розрахунком суду, здійсненим за допомогою комп`ютерної програми «Ліга.Закон», сума 3% річних за зобов`язаннями травня 2023 року – червня 2023 року за період з 15.07.2023 по 05.04.2024 становить 4918,96 грн; сума інфляційних втрат за зобов`язаннями травня 2023 року – червня 2023 року за період з 15.07.2023 по 29.02.2024 становить 2670,83 грн, а отже здійснений позивачем розрахунок є арифметично вірним.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Умовами розділу 7 комерційної пропозиції, зокрема, визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,10% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду.
У зв`язку з наведеним, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 38828 грн, нараховану за період з 15.07.2023 по 14.01.2024 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті електроенергії, спожитої у травні 2023 року та червні 2023 року.
Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування пені, суд виходить з наступного.
Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.
Статтею 1 Закону України від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ч.2 ст.9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.
Відповідно до положень ч.1 ст.20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.
В своїй постанові від 19.04.2024 по справі №911/1359/22 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду урахував, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 зазначила мету та підстави її прийняття.
Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».
Згідно з п.5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». 
За змістом підп.16 п.1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, п.5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.
Підпункт 16 п.1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».
Отже, Об`єднана палата дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.
При цьому, Об`єднана палата наголосила на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
Об`єднана палата звернула увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 №333, у редакції від 26.04.2022) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.
Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до ст.66 Закону України «Про ринок електричної енергії», що також обумовлено положеннями ст.179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.
Об`єднана палата також виходила з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.
З урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 по справі №911/1359/22, беручи до уваги, що позивачем нараховано пеню за період з 15.07.2023 по 14.01.2024, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення пені у розмірі 38828 грн. 

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАОК» підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 225212,03 грн, суми індексу інфляції у розмірі 2670,83 грн, 3% річних у розмірі 4918,96 грн.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 3259,56 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці на визначену згідно з процесуальним законом кінцеву дату розгляду цього спору у спрощеному позовному провадженні, рішення у справі ухвалене після закінчення відпустки судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАОК» (84181, Донецька область, Слов`янський район, м.Миколаївка(пн), вул.Коцюбинського, 7А, код ЄДРПОУ 13506103) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергум» (03186, м.Київ, вул.Авіаконструктора Антонова, 5, літера А, офіс 320, код ЄДРПОУ 39568531) суму боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 225212,03 грн, суму індексу інфляції у розмірі 2670,83 грн, 3% річних – 4918,96 грн та судовий збір в сумі 2793,62 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Вступну та резолютивну частину складено 23.06.2026.

Повний текст рішення складено 29.06.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця