ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
26 червня 2026 року (09:45)	Справа № 280/3397/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області Руденко Інни Ярославівни (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14, код ЄДРПОУ 0290997324) в інтересах держави в особі Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради (69126, м.Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3, код ЄДРПОУ 43215946) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «СЕДМАЛ» (70430, Запорізька область, Запорізький район, с.Наталівка, вул. Тваринницька, буд. 3; код ЄДРПОУ 46029008) про зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
15.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області Руденко Інни Ярославівни (далі – заявник) в інтересах держави в особі Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «СЕДМАЛ» (далі – відповідач або ТОВ «НВП «СЕДМАЛ»), в якій позивач просить суд: зобов`язати відповідача укласти з Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради охоронний договір на частини пам`ятки архітектури місцевого значення (охоронний номер 5029-Зп), на умовах і в порядку, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768, а саме: нежитлові приміщення літ. А-4, що розташовані за адресами: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2658402823060); м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2658381523060).
Позовні вимог обґрунтовані тим, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області при виконанні повноважень, визначених в ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), встановлено порушення інтересів держави під час охорони культурної спадщини. Наказом Міністерства культури України від 20.08.2025 за №641 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення занесено об`єкти культурної спадщини Запорізької області, до яких, зокрема під №4 віднесено пам`ятку архітектури – Будинок житловий, датований 1936-1937 роками, перебудови 1946 року, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9 (охоронний номер 5029-Зп). З указаного моменту розглядуваний будинок набув статусу пам`ятки культурної спадщини, проте ще з 2013 року є об`єктом культурної спадщини, а отже потребував охорони. Встановлено, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частина житлового будинку №9 по вул. Рекордній у м.Запоріжжі, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, а саме: нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 118,9 кв. м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1, реєстраційний номер нерухомого майна 2658402823060; нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 103,8 кв. м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV, реєстраційний номер нерухомого майна 2658381523060, перебувають у приватній власності ТОВ «НВП «СЕДМАЛ». Разом з тим, в супереч імперативних норм Закону України “Про охорону культурної спадщини” від 8 червня 2000 року №1805-III (далі – Закон №1805-III), охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини на вказану частину пам`ятки до теперішнього часу відповідачем не укладено. Просить позов задовольнити.
Ухвалою від 20.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відзив на позовну заяву до суду від представника відповідача не надходив.
Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження. 
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.
Наказом Управління містобудування та архітектури Запорізької обласної державної адміністрації (далі – Управління) від 28.11.2013 № 49-О затверджено Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини архітектури та містобудування м. Запоріжжя (далі - Перелік), до якого під № 18 занесено забудову кварталу №3 Соцміста, датованого 1933-1934, 1936-1937, 1947-1950 роками та обмеженого пр. Металургів, вул. Незалежної України, вул. Рекордною та вул. Верхньою. До цієї забудови також включено будинок житловий, датований 1936-1937 роками, перебудови 1950 року, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9 (далі – Будинок житловий). 
У подальшому, розпорядженням Запорізької обласної військової адміністрації від 15.05.2023 №236, на підставі Положення про Управління від 28.05.2021 №370, наказу Управління від 28.11.2013 № 49-о, листа Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради від 11.04.2023 № 043/01-41, затверджений новий Перелік об`єктів культурної спадщини Запорізької області, до якого під №5 вже окремо включено вищевказаний Будинок житловий, розташований по вул. Рекордній, 9. 
Наказом Міністерства культури та стратегічних комунікацій України від 20.08.2025 за №641 до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі Реєстр) за категорією місцевого значення занесено об`єкти культурної спадщини Запорізької області, до яких, зокрема під № 4 віднесено пам`ятку архітектури Будинок житловий датований 1936-1937 роками, перебудови 1950 року, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9 (охоронний номер 5029-Зп). 
З указаного моменту розглядуваний будинок набув статусу пам`ятки культурної спадщини, проте ще з 2013 року є об`єктом культурної спадщини, а отже потребував охорони.
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №470531809 від 30.03.2026) частина житлового будинку № 9 по вул. Рекордній у м. Запоріжжі, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, перебувають у приватній власності ТОВ «НВП «СЕДМАЛ», а саме:
нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 118,9 кв. м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1, реєстраційний номер нерухомого майна 2658402823060;
нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 103,8 кв.м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV, реєстраційний номер нерухомого майна 2658381523060.
Так, судом встановлено, що право власності ТОВ «НВП «СЕДМАЛ» на спірне нерухоме майно виникло внаслідок наступного переходу прав. 
Так, 06.06.2014 між ОСОБА_1 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого остання набула у власність нежитлове приміщення XXXV (літ. А-4), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 222,7 кв.м. 
Згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 05.10.2022, з нежитлового приміщення XXXV (літ. А-4), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 222,7 кв.м, можуть бути виділені в натурі такі самостійні об`єкти нерухомого майна: нежитлове приміщення XXXV-1 підвального та першого поверху літ. А-4; нежитлове приміщення XXXV першого поверху літ. А-4. 
Наказом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 31.10.2022 №64р(а) новоутвореним у результаті поділу об`єктам нерухомого майна присвоєно окремі адреси: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1, та м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV. 
Зазначене підтверджується витягами з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційні номери AR01:4104-6451-2062-3832 та AR01:4097-3489-2748-9555.
Згідно з технічним паспортом від 07.11.2022, реєстраційний номер TI01:6326 1033-6433-8770, група нежитлових приміщень XXXV-1 (літ. А-4) складається з коридорів №№1, 4, складів №№ 2, 3, тамбура № 5 та комори № 6, загальною площею 118,9 кв.м. 
Відповідно до технічного паспорта від 07.11.2022, реєстраційний номер TI01:6311-9487-2918-9447, група нежитлових приміщень XXXV (літ. А-4) складається з тамбурів №№ 1, 12, кімнат №№ 2, 9, 11, туалетів №№ 3, 8, коридорів №№ 4, 5, 7, складу № 6 та допоміжного приміщення № 10, загальною площею 103,8 кв.м. 
Пунктом 5 протоколу загальних зборів засновників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 22.11.2022 №1 ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «СЕАЛ» визначено, що ОСОБА_2 вносить до статутного капіталу товариства нежитлове приміщення XXXV, загальною площею 103,8 кв. м, та нежитлове приміщення XXXV-1, загальною площею 118,9 кв.м. 
Актом приймання-передачі від 24.11.2022 ТОВ «НВО «СЕАЛ» прийняло, а ОСОБА_2 передала як вклад до статутного капіталу товариства вказане нерухоме майно.
Пунктом 1 рішення учасника ТОВ «НВП «СЕДМАЛ» ОСОБА_3 від 02.07.2025 №2 до складу учасників товариства прийнято ТОВ «НВО «СЕАЛ». 
Відповідно до п. 2 зазначеного рішення збільшено розмір статутного капіталу ТОВ «НВП «СЕДМАЛ» шляхом внесення додаткового вкладу майновими внесками, а саме вказаними нежитловими приміщеннями. 
Актом приймання-передачі нерухомого майна від 04.07.2025 спірне майно передано до статутного капіталу ТОВ «НВП «СЕДМАЛ». 
На підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 04.07.2025 та 10.07.2025 за ТОВ «НВП «СЕДМАЛ» зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 118,9 кв. м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1, та на нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 103,8 кв.м, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV, про що внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Отже, теперішнім власником зазначених приміщень є ТОВ «НВП «СЕДМАЛ».
Так, відповідно до договору про надання послуг №16 від 27.11.2025, укладеного між Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради та ТОВ «Т.О.К.», виконавцем були надані послуги із встановлення охоронних дошок на пам`ятки культурної спадщини міста Запоріжжя згідно з Додатком № 2, серед переліку будинків у яких, зокрема, під № 14 зазначено буд. 9 по вул. Рекордній у м. Запоріжжі. 
У подальшому, 19.12.2025 між сторонами був підписаний акт здачі-приймання (надання послуг). За наслідками візуального обстеження житлового буд. АДРЕСА_1 встановлено, що охоронна дошка розміщена на фасаді будинку зі сторони вул. Рекордна. На вказаній охоронній дошці зазначено, що житловий будинок є пам`яткою архітектури охоронний номер 5029-Зп, він охороняється державою, а його пошкодження карається законом.
Листом окружної прокуратури від 31.03.2026 повідомлено Відділ про фактичного володільця нежитлових приміщень – спірні частини пам`ятки архітектури у буд. 9 по вул. Рекорднійу м. Запоріжжі, ТОВ «НВП «СЕДМАЛ». 
Відділом листом від 09.04.2026 №01-38/195 поінформовано окружну прокуратуру про скерування 07.04.2026 листа-повідомлення №01-38/195 на адресу ТОВ «НВП «СЕДМАЛ» про необхідність укладення охоронного договору на вищевказане нежитлове приміщення, що належить останньому на праві приватної власності. 
У той же час, на момент подання цього позову охоронний договір на відповідну частину пам`ятки не укладено.
Невжиття Відділом охорони культурної спадщини ЗМР заходів щодо укладення охоронного договору на частину пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення (охоронний номер 5029-Зп), слугувало підставою для звернення прокурора до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон № 1805-ІІІ.
За Преамбулою цього Закону об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 1 Закону №1805-ІІІ, об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
Пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - це об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Охорона культурної спадщини - це система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 1805-ІІІ, державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
За змістом пункту 17 частини 1 статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам`ятки.
За змістом частин 1, 3 та 4 статті 23 Закону № 1805-ІІІ усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону. 
Власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору (ч. 1 ст. 24 Закону № 1805-ІІІ).
Статтею 25 Закону № 1805-ІІІ визначено, що надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог. Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини. Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечити збереженість пам`яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.
З аналізу вищенаведених норм права слідує, що об`єкти культурної спадщини охороняються законом навіть при відсутності належним чином укладеного охоронного договору. В той же час, охоронний договір встановлює чіткі вимоги для збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.
Пунктом 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі - Порядок №1768) передбачено, що, власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Водночас, у пункті 8 Порядку №1768 зазначено, що в охоронному договорі, складеному за формою згідно з додатком 1, зазначаються вимоги щодо режиму використання пам`ятки чи її частини, види і строки виконання робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.
Таким чином, з аналізу положень Закону №1805-ІІІ та Порядку №1768 слідує, що юридичні або фізичні особи, у власності яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи. Тобто, обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини, і саме власник повинен бути його ініціатором.
Такий самий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13 грудня 2018 року у справі №826/4605/16, у постанові від 23 грудня 2019 року у справі №806/1536/18 та у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 826/25854/15.
Так, Верховний Суд в постанові від 23.12.2019 у справі №806/1536/18 вказав, що охоронний договір за своєю правовою природою є адміністративним договором. Наразі охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону №1805-ІІІ. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.
Як встановлено судом, з інформаційної довідки №470531809 від 30.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, частина житлового будинку №9 по вул. Рекордній у м. Запоріжжі, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, перебувають у приватній власності ТОВ «НВП «СЕДМАЛ», а саме:
нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 118,9 кв.м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1, реєстраційний номер нерухомого майна 2658402823060;
нежитлове приміщення літ. А-4, загальною площею 103,8 кв.м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV, реєстраційний номер нерухомого майна 2658381523060.
Суд зазначає, що всупереч імперативних приписів Закону № 1805-ІІІ відповідач не виконав свого обов`язку з укладення охоронних договорів з органом охорони культурної спадщини на вказану вище пам`ятку архітектури, починаючи з моменту набуття права і до часу розгляду судом цієї справи.
У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. З Конституції України); для здійснення такої діяльності органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.
У постанові від 15.07.2019 у справі № 420/5625/18 Верховний Суд дійшов висновку, що під судовим захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Право суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване статтею 54 Конституції України.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч.4 ст.5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону №1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 4 ст. 23 Закону №1697-VII, передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Частиною 4 ст. 53 КАС України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.
У даному спорі приватне право (інтерес) відповідача протиставляється публічному інтересу, який виражається у збереженні та охороні історико-культурної спадщини.
Відтак, забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання відповідачем вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом №1805-ІІІ.
Такий самий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №826/12524/18.
У спірних правовідносинах бездіяльність відповідача порушує інтереси держави, оскільки не вживаються передбачені законом заходи для збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення.
Отже, державний інтерес у цій справі полягає у зупиненні порушень відповідачем законодавства щодо охорони культурної спадщини шляхом спонукання до укладення ними охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму.
Зважаючи на викладені обставини, а також на те, що допущене відповідачем порушення у вигляді не укладення охоронного договору є триваючим, на теперішній час відповідач зобов`язаний укласти з Відділом охорони культурної спадщини ЗМР охоронний договір на частину пам`ятки культурної спадщини за категорією місцевого значення (охоронний номер 5029-Зп), а саме: нежитлові приміщення літ. А-4, що розташовані за адресами: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2658402823060); м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2658381523060).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За таких обставин, враховуючи відсутність доказів понесення суб`єктом владних повноважень судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області Руденко Інни Ярославівни (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14, код ЄДРПОУ 0290997324) в інтересах держави в особі Відділу охорони культурної спадщини Запорізької міської ради (69126, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3, код ЄДРПОУ 43215946) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «СЕДМАЛ» (70430, Запорізька область, Запорізький район, с. Наталівка, вул. Тваринницька, буд. 3; код ЄДРПОУ 46029008) про зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «СЕДМАЛ» укласти з Відділом охорони культурної спадщини Запорізької міської ради охоронний договір на частини пам`ятки архітектури місцевого значення (охоронний номер 5029-Зп), а саме: нежитлові приміщення літ. А-4, що розташовані за адресами: м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2658402823060); м.Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 9, приміщення XXXV (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2658381523060). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.06.2026. 

Суддя Ю.В. Калашник