Справа №-613/1369/25  Провадження №-3/613/12/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року       м.Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Харченка С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 05 липня 2025 року о 13 год. 02 хв. по вул. Індустріальна, 10, м. Богодухів Харківської області керував автомобілем PEUGEOT - 207 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я КНП Богодухівська ЦРЛ відмовився під відеозапис із застосуванням технічного засобу відеозапису нагрудної BodyCam 1,3 та в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. 
За вказане порушення передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП. 
ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судові засіданні, а саме на 29.07.2025, 25.09.2025, 01.12.2025, 14.01.2026, 10.02.2026, 05.03.2026, 16.03.2026, 07.04.2026, 27.04.2026, 11.05.2026, 25.05.2026, 09.06.2026, 24.06.2026, 26.06.2026 жодного разу не з`явився про про день час та місце розгляду матеріалу повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справ цієї категорії не обов`язкова. Захисник  ОСОБА_1 - адвокат Моісеєнко О.М. в судові засідання, а саме на 09.06.2026 (попередньо погоджену дату),на 24.06.2026, 26.06.2026 - не з`явилась, в режимі ВКЗ не під`єдналась, надала клопотання про відкладення судових засідань, призначених на вказані дати, в тому числі за станом здоров`я. Приймаючи до уваги тривалість розгляду матеріалу, неодноразову участь захисника в минулих судових засіданнях, неодноразове їх проведення з участю захисника,неявку захисника в три останні судові засідання підряд, суд вважає можливим продовжити розгляд справи у їх відсутності.
Захисник - адвокат Моісеєнко О.М. подала до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, за змістом яких просила визнати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №839183 від 05.07.2025 року та додані до нього матеріали не містять належних, допустимих та достатніх доказів події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі №613/1369/25 за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначила, що у даній справі наявні численні істотні недоліки протоколу та матеріалів, суперечливі відомості про заявника за повідомленням "102" та час його реєстрації, хронологічна несумісність між часом складання Направлення на медичний огляд та часом реєстрації повідомлення, відсутність підтвердження законних підстав для зупинки, відсутність доказів існування дорожнього знаку, на невиконання якого посилається поліція в окремій постанові, неідентифіковані відеозаписи, що не дозволяють перевірити процедуру, розбіжності щодо місця проживання, ігнорування військового статусу особи. Усунення цих недоліків у суді означало б фактичне "переписування" обвинувачення за суд, чого процесуальний закон та стандарти Конвенції не допускають.
Вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії ААД №839183 від 05 липня 2025 року; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 липня 2025 року, відповідно до змісту якого у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду відмовився; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно змісту яких вони були присутні під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , під час якого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального засобу «Драгер» на місці зупинки т/з та в закладі охорони здоров`я КНП "Богодухівська ЦРЛ", але ОСОБА_1 в їх присутності відмовився. При цьому відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 ,він мав ознаки алкогольного сп`яніння; відтвореним у судовому засіданні відеозаписом події, відповідно до якого видно, як працівник поліції зупиняє автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , запрошено двох свідків, в присутності яких працівник поліції повідомляє про виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, називає їх. В присутності свідків від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (при цьому працівник поліції двічі озвучив цю пропозицію, на що ОСОБА_1 двічі відмовився). Також відповідно до відтвореного відеозапису водій просить працівників поліції, щоб його відпустили, при цьому про виконання службового чи бойового завдань він не повідомляє. Навпаки, просить надати можливість доїхати саме додому, повідомляє, що «дайте додому доїхати…, мені на службу вже десятого числа їхать…., щоб я спокійно доїхав додому».
В рішенні по справі «О,Галларан та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних прав, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» , ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.  
Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, їх було зупинено працівником поліції для складання протоколу, та в їх присутності ОСОБА_4 відмовився від освідування. Свідок ОСОБА_2 також зазначив, що він ознак сп`яніння не помітив, під час спілкування з ОСОБА_5 перегару від нього не відчував, останній вів себе адекватно. Свідок ОСОБА_3 зазначила, що в її присутності працівником поліції було озвучено ознаки сп`яніння, водій дуже нервував, особисто вона ознак сп`яніння «не бачила». В її присутності ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він вживав з батьком пиво напередодні, до опівночі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_4 його син, на початку літа, під час зупинки працівниками поліції він був в салоні автомобіля. Жодних знаків не було, причина зупинки не повідомлялась, особисто він ознак сп`яніння не бачив, ОСОБА_7 в спілкуванні вів себе адекватно. Як саме та про що було спілкування він не чув, оскільки перебував на іншій частині дороги. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, ступінь його вини, ступінь суспільної небезпеки, те, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх здоров`ю та життю, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, те що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, за місцем служби характеризується позитивно, має відзнаки, грамоти та подяки,у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Під час розгляду справи судом ні ОСОБА_1 , ні його захисник не надали переконливих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі.
Слід зазначити, що посилання захисником в запереченнях на недоліки протоколу та матеріалів може бути підставою для оскарження дій працівника поліції та не спростовує факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.
Крім того, суд критично відноситься до інформації, викладеної в копії довідки командира автомобільної роти батальйону забезпечення навчального процесу від 25.11.2025 року із зазначенням тієї обставини, що 05 липня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 був вимушений керувати транспортним засобом, у зв`язку з крайньою необхідністю, та за змістом якої було надано усне доручення щодо негайного прибуття до м.Охтирка для виконання покладеного завдання, оскільки викладене в ній повністю спростовується переглянутим відеозаписом, на якому ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу повідомив працівникам поліції, що йому на службу необхідно прибути десятого числа, просив надати йому можливість спокійно доїхати додому, а ніяк не для виконання невідкладного службового завдання. 
Також слід зазначити, що суд критично ставиться до показань допитаного в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_6 , який повідомив,що ознак сп`яніння він «не бачив ….. ОСОБА_4 у спілкуванні вів себе адекватно», оскільки свідок є батьком особи, відносно якої складено протокол, сказане свідком є його суб`єктивним сприйняттям та не може свідчити про відсутність ознак сп`яніння. Про що саме та як відбувалось спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, вказаний свідок не чув, оскільки знаходився по інший бік проїжджої частини.
Отже доводи, наведені захисником в запереченнях, є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
На підставі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 130 ч.1, ст. ст. 268, 283, 284 п. 1, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та застосувати у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави (ГУК у м.Києві/м.Києві/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя