Справа № 385/486/26
Провадження № 2/385/265/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
08.05.2026 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючого – судді Гришака А.М.,
з участю секретаря судового засідання – Зеленко О.І.,
прокурора – Федоришина В.О.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – адвоката Банара В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області цивільну справу за позовом заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Національної Служби Здоров`я України, Гайворонської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 14253,30,-

В С Т А Н О В И В:

27.03.2026 року заступник керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Національної Служби Здоров`я України, Гайворонської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 14253,30.
Позов мотивовано тим, що відповідно до ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2025 у кримінальній справі №385/1753/25, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою. 
ОСОБА_2 відповідно до ви шовку судово-медичної експертизи № 126, від 14.10.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми: Відкритого перелому лобної пазухи, забійної рани чола, закритого перелому тіла лівої ключиці зі зміщенням кісткових уламків, закритого перелому 1,2 ребер зліва, посттравматичного ліве бічного гемопневмотораксу, закритого перелому основи п`ятої п`ясної кістку правої кисті з незначним зміщенням кісткових уламків, відкритого перелому лівого надколінника зі зміщенням уламків, саден шкіри правої гомілки. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, могли утворитись внаслідок ДТП (зіткнення транспортних засобів) та в своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості.
Згідно інформації КНП «Центральна міська лікарня» згідно з даними медичної картки стаціонарного хворого № 2184 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 квітня 2024 року була госпіталізована до КНП «ЦМЛ», а 13 травня 2024 року була виписана.
Вартість 1 ліжко дня на відшкодування витрат за пролікованих хворих без урахування медикаментозного забезпечення за квітень 2024 року згідно з розахунку фактичних витрат складає 499,24 грн.
Вартість 1 ліжко дня на відшкодування витрат за пролікованих хворих без урахування медикаментозного забезпечення за травень 2024 року згідно рахунку фактичних витрат складає 459,80 грн.
Враховуючи, що перебування ОСОБА_2 на лікуванні в хірургічному відділенці КНП «ЦМЛ» становить 27 ліжко днів, 14 ліжко днів в КВІТЕ і та 13 ліжко днів травень 2024 року, витрати КНП «ЦМЛ» складають разом 14 253,30 грн..
Надання медичних послуг та лікарських засобів ОСОБА_2 здійснювалось КНП «ЦМЛ» за рахунок коштів лікарні, які відшкодовуються НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України в рамках Програми медичних гарантій, які держава гарантує громадянам дана сума становить 12 407,31 гривень, сума витрат місцевого бюджету становить 1845,99 грн.
При цьому ОСОБА_1 кошти на лікування потерпілих в добровільному порядку не відшкодовано.
Просить суд: стягнути з ОСОБА_1 витрати понесені державою на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 12 407 грн. 31 коп, які зарахувати державного бюджету. Стягнути з ОСОБА_1 витрати понесені місцевим бюджетом на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 1845,99 грн, які зарахувати місцевого (міського) бюджету Гайворонської міської ради.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2025 року відкрито провадження справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити.
Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили в позові відмовити повністю. Представник відповідача вказав, що позивач належними доказами не підтвердив розмір витрат на лікування ОСОБА_2 .. Не надано підтвердження купівлі для лікування потерпілої ліків. Вказав, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС», а отже належним відповідачем має бути страхова компанія.
Представник Гайворонської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву в якій просив судові засідання проводити за відсутності представника Гайворонської міської ради, позов підтримує.
Представник Національної Служби Здоров`я України подала до суду заяву в якій просила судові засідання проводити без участі їхнього представника. Позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити.
Представник КНМ «ЦМЛ» Гайворонської міської ради до суду подала заяву в якій просила розглядати справу без участі представника третьої особи. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень прокурора, відповідача та представника відповідача. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2025 року, справа №385/1753/25 – ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_2 .
Ухвалою суду встановлено: 6 квітня 2024 року, приблизно о 10:00 год., на відрізку автодороги Т0207, в межах населеного пункту с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 керуючи технічно справним транспортним засобом – автомобілем марки ВАЗ 21103, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Т-0207 сполученням Благовіщенське – Джулинка в напрямку до м. Гайворон. Приблизно о 10 год. 00 хв. 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Благовіщенське – Джулинка в напрямку від м. Благовіщенське до м. Гайворон, по правій смузі руху, в світлу пору доби, в суху сонячну погоду, почав маневр повороту ліворуч в напрямку місця в`їзду до території будівельного магазину та в цей час грубо порушив вимоги п.п. Правил дорожнього руху України: 2.3 (б) відповідно до якого: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; 2.3 (д) відповідно до якого: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;»; 10.1 відповідно до якого: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення передньою лівою частиною кузова свого автомобіля ВАЗ 21103 із передньою правою частиною кузова технічно-справного транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка в момент зіткнення, виконуючи маневр обгону, рухалася лівою смугою автодороги Благовіщенське-Джулинка, в напрямку м. Гайворон, в попутному напрямку з останнім. Таким чином, ОСОБА_1 , діючи з протиправною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не виконавши вимоги пунктів 2.3 (б) та (д), 10.1 ПДР України, створив аварійну ситуацію, що у подальшому призвело до зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого автомобіль марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, а водієві автомобіля ВАЗ 21063 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, тобто, грубе порушення водієм ОСОБА_1 вищевказаних вимог ПДР перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 126, від 14.10.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми: Відкритого перелому лобної пазухи, забійної рани чола, закритого перелому тіла лівої ключиці зі зміщенням кісткових уламків, закритого перелому 1,2 ребер зліва, посттравматичного лівобічного гемопневмотораксу, закритого перелому основи п`ятої п`ясної кістки правої кисті з незначним зміщенням кісткових уламків, відкритого перелому лівого надколінника зі зміщенням уламків, саден шкіри правої гомілки. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, могли утворитись внаслідок ДТП (зіткнення транспортних засобів) та в своїй сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості (а.с.21-24).
Згідно копії листа КНП «ЦМЛ» Гайворонської міської ради від 25.02.2026 №509 – згідно з даними медичної картки стаціонарного хворого № 2184 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 квітня 2024 року була госпіталізована до КНП «ЦМЛ», а 13 травня 2024 року була виписана. Вартість 1 ліжко дня на відшкодування витрат за пролікованих хворих без урахування медикаментозного забезпечення за квітень 2024 року згідно рахунку фактичних витрат складає 499,24 грн. Вартість 1 ліжко дня на відшкодування витрат за пролікованих хворих без урахування медикаментозного забезпечення за травень 2024 року згідно рахунку фактичних витрат складає 459,80 грн. Враховуючи, що перебування ОСОБА_2 на лікуванні в хірургічному відділенні КНП «ЦМЛ» становить 27 ліжко днів, 14 ліжко днів в квітні та 13 ліжко днів травень 2024 року ( день поступлення та день виписки рахується 1 днем), витрати КНП «ЦМЛ» складають: 5977,40 грн. Разом 6 989,36 + 5 977,40+1286,54 ( витрати на медикаменти) = 14 253,30 грн (а.с. 15-16, 17-20).
Згідно копії листа НСЗУ від 19.03.2026 – у 2024 році між НСЗУ та КНП «ЦМЛ» було укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0937-Е124-Р000 від 25.01.2024 (а.с.25-27).
Норми права та мотиви їх застосування.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.
Пунктом 2 указаного Порядку передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідно до п.п.а п. 3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать, зокрема видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).
Висновки суду за результатами розгляду позову.
Враховуючи, що між протиправними діями відповідача ОСОБА_1  та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 , та перебуванням потерпілої на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього злочину.
Витрати на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення відповідач добровільно не відшкодував. У зв`язку з цим, неповернення затрачених бюджетних коштів на лікування потерпілої від кримінального правопорушення порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади.
Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 у сумі 12407,31 грн. (витрати понесені у зв`язку з лікуванням за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет)) та в сумі 1845,90 грн. (витрати на лікування за рахунок місцевого (обласного бюджету)) проведено у відповідності до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 868 (868-2012-п) від 19.09.2012, такі витрати слід стягнути з відповідача.
Твердження представника відповідача, що належним відповідачем в даній справі має бути страхова компанія, так як на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС», не заслуговують на увагу на підставі наступного.
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Ураховуючи викладене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Отже, витрати лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 у справі № 6-1345цс15, Верховного Суду від 05.11.2025 у справі №308/1463/19.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки витрати підтверджуються наявними доказами.
Щодо судових витрат.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Слід зауважити, що позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Таким чином з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який би підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду у розмірі 3328 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Національної Служби Здоров`я України, Гайворонської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 14253,30 – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати понесені державою на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 12407,31 грн, які зарахувати в дохід державного бюджету на рахунок: UA978999980313080115000026011; отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП).
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати понесені місцевим бюджетом на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 1845,99 грн, які зарахувати в дохід місцевого (міського) бюджету Гайворонської міської ради за наступними реквізитами, Гайворонська ТГ, ГУК у Кіровоградській області, ЄДРПОУ 37918230, рахунок: UA18999980314080544000011515. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 3328 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. М.  ГРИШАК 

Дата документу 08.05.2026