Справа № 739/1256/25
Провадження № 2/739/134/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року         м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Кочура О.О.,
за участі: секретаря – Неживець К.В.,
законного представника малолітнього позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Костюченка В.К.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , законний представник малолітнього позивача – ОСОБА_1 , подану представником позивача – адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування, - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Костюченка В.К., як законний представник малолітнього позивача – ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання за ним права власності на частку будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою 27.08.1970 року, зареєстрованого за №3096. 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . Після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входила частку будинку та господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частка належала матері спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після якої ОСОБА_4 прийняв спадщину, проте за життя свідоцтво про право на спадщину не отримав (спадкова справа №440/2018 від 29.11.2018 року). Правовстановлюючим документом на 1/2 частину будинку є Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою 27.08.1970 року, зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №3096 на ім`я ОСОБА_3 . Проте оригінал цього документу у позивача відсутній, в БТІ зберігається лише копія цього документа. Позивач, попри прийняття спадщини, не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на зазначений об`єкт нерухомості. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу за висновком нотаріуса є підставою для відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину. 
У підготовчому судовому засіданні законний представника малолітнього позивача ОСОБА_1 та представника позивача – адвокат Костюченко В.К. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, повідомили суду, що дублікат свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя отримати неможливо, оскільки в архів на зберігання воно не передавалось, а без цього документу нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину.        Представник відповідача – Новгород-Сіверської міської ради Шахунов М.О. у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.    Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.      Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.
Згідно копії свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 27.08.1970 року, виданого нотаріусом Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 , як дружині ОСОБА_6 , належить у спільному майні цього подружжя частка в розмірі половини будинку та половини всіх надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Свідоцтво зареєстровано реєстрі нотаріальних дій за №3096 (а.с.6).  
Відповідно до технічного паспорту на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 від 07.12.2017 року, житловий будинок літера «А-1», 1968 року забудови, загальною площею 91,2 кв.м., житловою площею 51,2 кв.м., з господарськими будівлями, при цьому 1/2 частина становить: загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м. (а.с.8-10).  
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 31.05.2018 року (а.с.13). 
Згідно копії спадкової справи, приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. за заявою ОСОБА_4 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його бабусі - ОСОБА_5 , 1942 року народження, була заведена спадкова справа №440/2018 року від 29.11.2018 року, зареєстрована у спадковому реєстрі за №63412181 від 29.11.2018 року. Нотаріусом проводилась перевірка щодо кола спадкоємців, в ході якої було перевірено родинні зв`язки зі спадкодавцем, а саме надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 14.05.1992 року народження, Витяг з Єдиного Державного реєстру актів цивільного стану про народження матері ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ОСОБА_7 та зміну дошлюбного прізвища з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 від 14.02.2017 року. Також на запити нотаріуса було надано довідки про реєстрацію місця проживання осіб на час смерті спадкодавця, а саме, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Сформовано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про відсутність заповітів, спадкових договорів ОСОБА_5 (а.с.51-61).
Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.        
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.            Відповідно до ст.1265 ЦПК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. 
Отже, після смерті ОСОБА_5 , її спадщина, до складу якої входить також право власності на частку вказаного вище житлового будинку, з моменту її відкриття, перейшла до єдиного спадкоємця за законом, тобто до ОСОБА_4 , який належним чином прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чернігові, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 10.10.2024 року (а.с.14). 
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.11). 
23.01.2025 року за заявою ОСОБА_1 , що діє як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , 1992 року народження, приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. була заведена спадкова справа №5/2025 року, зареєстрована у спадковому реєстрі за №73527255 від 23.01.2025 року. При цьому дружина спадкодавця - ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка – ОСОБА_4 . 09.04.2025 року до Спадкового реєстру були внесені відомості за №555 про видачу приватним нотаріусом Шик А.Л. у спадковій справі №5/2025 свідоцтва про право на спадщину НТС 692746 від 09.04.2025 року на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0600 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 7423610000:00:004:0389, 1/2, АДРЕСА_2 . На запит нотаріуса щодо видачі дубліката документа, Державним нотаріальним архівом Чернігівської області 05.03.2025 року за №544/02-04 було надано відповідь, що дублікат свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою 27.08.1970 року за реєстровим №3096 на ім`я ОСОБА_5 , видати не має можливості, оскільки на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області вищезазначене свідоцтво Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою (фонд №19) не передавалося. Перевірка проведена по справах Новгород-Сіверської державної нотаріальної контори за період з січня 1970 року по грудень 1970 року (а.с. 62-74).             Проте позивачка ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на частку вказаного житлового будинку, оскільки свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, видане Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою 27.08.1970 року за реєстровим №3096 на ім`я ОСОБА_5 не наданий, видати дублікат цього документа неможливо, оскільки на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області вищезазначене свідоцтво Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою не передавалося (а.с.4).
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.         Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.     Так, на підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.               Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.     Відповідно ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.         Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлений можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу для надання його нотаріусу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частку вказаного житлового будинку, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 16, 317- 321, 328, 392, 1258, 1265, 1268 ЦК України, ст. ст.10, 81, 89, 200, 206, 258, 259,263- 265, 268 ЦПК України, суд-
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , законний представник малолітнього позивача – ОСОБА_1 , поданий представником позивача – адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування -задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/2 частку будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого Новгород-Сіверською державною нотаріальною конторою 27.08.1970 року, зареєстрованого за №3096. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.         Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.О.Кочура