Справа638/24888/25
Провадження № 1-кп/638/1201/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника – ОСОБА_4 ,
обвинуваченої – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221200001893 від 27.09.2025 року, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді начальника юридичного відділу ФТІНТ ім. Б.І. Вєркіна НАН України, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що ОСОБА_5 26.09.2025, приблизно о 10:00, керувала технічно справним автомобілем «HYUNDAI ACCENT», р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , на якому заїжджала на територію палатки по заміні мастил, що розташована по пр. Науки 45/1 в м. Харкові.
Під час руху, заїжджаючи на територію палатки на оглядову яму, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, не обрала безпечну швидкість руху та такі прийоми керування автомобілем, щоб, з урахуванням дорожньої обстановки, мати можливість постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не впоралася з керуванням, чим грубо порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого:
п. - 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», в результаті чого допустила наїзд на ОСОБА_7 , який в той час стояв вкінці палатки, перед автомобілем зліва від оглядової ями.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми живота у вигляді розриву брижі тонкої та сигмоподібної кишок, що ускладнилася внутрішньочеревною кровотечею (до 700 мг крові зі згустками) (гемоперитонеум) та тупої неускладненої травми хребта у вигляді закритого перелому поперечних відростків 3 та 4 поперекових хребців (L3-L4) зліва.
Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 виразилося в тому, що вона 26.09.2025, приблизно о 10:00, керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI ACCENT», р.н. НОМЕР_1 , заїжджаючи на територію палатки по заміні мастил, не обрала таку швидкість руху та такі прийоми керування автомобілем, щоб з урахуванням дорожньої обстановки, мати можливість постійно контролювати рух керованого нею автомобілю, внаслідок чого, не впоралася з керуванням автомобіля та спричинила потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.
Дії водія ОСОБА_5 , згідно висновку судової авто технічної експертизи, перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками що настали.

Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5  повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, підтвердивши факти вчинених нею кримінального правопорушення в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Докази її вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаялася.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчинення нею правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, претензій до обвинуваченої не має, майнова та моральна шкода йому відшкодована.
Окрім того, потерпілий у заяві просив, призначити обвинуваченій покарання не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти права керування транспортним засобом.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 , свою винуватість у вчиненому діянні визнала повністю і суду дала показання, що вчинила правопорушення правопорушення саме при викладених вище обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих матеріалів на неї, які є в матеріалах кримінального провадження, та доказів з процесуальних питань.
При цьому суд роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

При визначенні обвинуваченій виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу обвинуваченої, яка раніше кримінальних правопорушень не вчиняла, до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні неповнолітнього сина, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, приймала участь у благодійних заходах, має постійне місце мешкання, міцні сімейні та соціальні зв`язки, на диспансерному обліку в ОДН та МПНД не перебуває.
У відповідності до приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, судом визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.
Добровільне відшкодування обвинуваченою завданого потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні з дослідженої відповідної копії розписки потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування ОСОБА_5 заподіяної матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до приписів ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, у межах санкцій ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням приписів ст. 69-1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.
Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини вчинення злочину, те що обвинувачена ОСОБА_5  раніше не засуджувалася та до кримінальної відповідальності не притягувалася, дані які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 , враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , позитивну характеристику за місцем роботи, наявність міцних сімейних та родинних зв`язків, обставин вчинення інкримінованого правопорушення, наслідки протиправної діяльності обвинуваченої ОСОБА_5 , ступень вини, злочинної участі та характер протиправних дій у вчиненні інкримінованого злочину, її відношення до скоєного, відсутності у потерпілого до обвинуваченої матеріальних претензій, у зв`язку в добровільним відшкодуванням заподіяної матеріальної та моральної шкоди, здійснення обвинуваченою ОСОБА_5 , безпосередньо після вчинення ДТП, заходів направлених на усунення наслідків своїх протиправних дії, а саме: добровільне фінансування придбання всіх необхідних призначених медичних препаратів та медичних матеріалів, догляд та годування потерпілого в лікарні, а також те, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченою ОСОБА_5  внаслідок необережних дій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до неї приписів ст. 75 КК України, зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених приписами ст. 76 КК України.
При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, передбачена можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк.
Суд вважає за можливе у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк, виходячи з обставин вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, ступеня злочинної участі у вчиненні зазначеного злочину, даних про її особу, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, враховуючи також, позицію потерпілого.
Судом також враховується, що введення воєнного стану в Україні, внаслідок віроломного нападу РФ на суверену та незалежну Державу Україна та проживання обвинуваченої разом з неповнолітнім сином в м. Харкові, яке віднесено до території можливих бойових дій та постійно піддається обстрілам з боку збройних сил країни-агресора, в разі загострення оперативної обстановки в регіоні, обумовлює необхідність термінової евакуації цивільного населення в інші регіони країни, у тому числі з використанням автомобільного транспорту, за наявності у водіїв відповідного права ним керувати.
Суд вважає, що таке покарання обвинуваченій відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої не обирався.
Потерпілим цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати, відповідно до приписів ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 01.10.2025, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на вилучений 26.09.2025, під час проведення огляду місця події належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , транспортний засіб - - автомобіль Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 .
Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як належить ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, - 
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання, на підставі цього закону, у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 01.10.2025 на транспортний засіб - автомобіль Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Речовий доказ: автомобіль Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постановою про визнання в якості речових доказів від 27.09.2025, визнано речовим доказом, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 01.10.2025, поміщено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 107 – повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з  ОСОБА_5 , судові витрати на проведення у справі:
- судової автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля № СЕ-19/121-25/25906 від 04.11.2025 — 7131,20 грн. (сім тисяч сто тридцять одну гривню, двадцять копійок);
- судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-25/29269 від 24.11.2025 - 2674,20 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні, двадцять копійок);
- судової автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля № СЕ-19/121-25/29270 від 25.11.2025 - 2674,20 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні, двадцять копійок.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається (направляється) обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1