Справа № 951/35/26
Провадження №2/951/113/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Тернопільської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зборівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

установив:

короткий зміст позовних вимог.

20.01.2026 адвокат Жеребецька І. О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Козівської селищної ради Тернопільської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зборівська державна нотаріальна контора в якому просить визначити позивачу додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця позивача ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. Остання за життя склала заповіти, згідно з яких все своє майно заповіла позивачу. ОСОБА_1 у квітні 2025 року звернувся до Зборівської державної нотаріальної контори, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби у зв`язку із пропуском строку й рекомендовано звернутися до суду. 

Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини так як фактично проживав разом із спадкодавцем, а тому вважав, що прийняв спадщину.

Тож керуючись ст. ст. 4, 175, 184 ЦПК України, ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини. 

Процесуальні дії, рішення у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 03.03.2026 закрито підготовче провадження й справу призначено до судового розгляду по суті.

Згідно з ухвали суду від 31.03.2026 постановлено повернутися до з`ясування обставин у даній справі. Визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання. 

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 14.04.2026 залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 .

Позиція учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 чи його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, однак остання подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Козівської селищної ради Тернопільської області С. Добалюк в судове засідання не з`явився й 28.01.2026 подав до суду клопотання відповідно до якого при вирішенні справи покладається на думку суду.

20.02.2026 представник Зборівської державної нотаріальної контори Утинська З. З. поштовим зв"язком скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

12.05.2026 представником позивача ОСОБА_4 через канцелярію суду долучено нотаріально завірену заяву співвідповідача ОСОБА_2 від 08.05.2026 згідно з якою останній спадщину після смерті його матері ОСОБА_3 в установлені законом строки не прийняв; до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не буде; претензій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (незалежно від складу спадкового майна) на ім`я онука ОСОБА_1 не має. 

Тож дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги й заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є бабою позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 24.01.1987; серії НОМЕР_2 від 24.02.1962 /а. с. 8, 10/. 

Згідно з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 19.02.2024 Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 59 /а. с. 5/.

Згідно з копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 986233 від 13.05.2009, серії ЯД № 183506 від 05.06.2007, серії ЯЕ № 986232 від 13.05.2009 ОСОБА_3 за життя була власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Конюхівської сільської ради Тернопільської області площами 1, 26 га, 1, 22 га, 1, 19 га /а. с. 11-13/.

Із змісту заповіту від 03.06.2014, посвідченого ОСОБА_5 , секретарем виконкому Конюхівської сільської ради за реєстром № 42 видно, що померла ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким все належне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_1 /а. с. 6/.

Згідно з заповіту від 02.12.2022, посвідченогостаростою Конюхівського старостинського округу Потурняк О. за реєстром № 6-48, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження позивачу ОСОБА_1 /а. с. 7/.

Згідно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 190 від 10.12.2025 ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею була зареєстрована ОСОБА_6 /а. с. 14/.

Як видно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 191 від 10.12.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично проживав без реєстрації разом з ОСОБА_3 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на АДРЕСА_1 /а. с. 15/.

30.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Зборівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 /а. с. 16/.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83565027, виданого 10.12.2025 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 49/2025 від 29.04.2025 /а. с. 17/.

Згідно з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 83565095, виданого 10.12.2025 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою, заповіти за номерами в реєстрі 42, 6-48 чинні й складені заповідачем ОСОБА_3 /а. с. 18, 19/.

З постанови державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Утинської З. З. № 319/02-31 від 09.12.2025 видно, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за поновленням якого йому рекомендовано звернутися до суду /а. с. 4/.

Тож позивач бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті баби у шестимісячний строк не звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим був змушений звернутися до суду із даним позовом.

Застосоване судом законодавство.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами Книги шостої Цивільного кодексу України.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Проте необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 07.02.2024 № 474/454/18 (61-14756св23).

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Такий висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 серпня 2022 року (справа №655/525/20, провадження №61-15493св21). Так, Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду за результатами розгляду даної справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що спадщина після смерті спадкодавця ніким не прийнята, інших спадкоємців до майна ОСОБА_3 немає.

З погляду на те, що зазначені позивачем у позовній заяві обставини зумовили труднощі щодо вчинення дій по оформленню своїх спадкових прав, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а позовні вимоги - задовільнити.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України 

ухвалив:

задовільнити позов ОСОБА_1 до Козівської селищної ради Тернопільської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зборівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном 3 /три/ місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 12.05.2026.

Відомості щодо учасників справи:

позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

відповідач – Козівська селищна рада Тернопільської області; місцезнаходження: вул. Грушевського, 38, селище Козова, Тернопільський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ: 04525573;

відповідач – ОСОБА_2 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Зборівська державна нотаріальна контора; місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 54, м. Зборів, Тернопільський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ: 02900512.

Суддя           О. Б. Гриновець