УХВАЛА
19 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 607/1553/25
провадження № 61-6038ск26  
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Майки Андрія Борисовича, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року  ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належній їй на праві власності 1/2 частині торгово-офісного приміщення АДРЕСА_1 , а саме: приміщенням 2б - торговим залом, площею 21,5 кв. м, 3- коридором, площею 6,5 кв. м, 5 - коридором, площею 5,2 кв. м, 7 туалетом площею 2,4 кв. м, 8 - кабінетом, площею 16,4 кв. м, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 звільнити зазначені приміщення від усіх наявних у них речей (товарів, торгового обладнання), передавши ОСОБА_2 ключі від усіх вхідних дверей до зазначених приміщень.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2026 року (повний текст складено 06 квітня 2026 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року залишено без змін.
04 травня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Майка А. Б., подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від25 березня 2026 рокускасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову  ОСОБА_2 .
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2026року касаційну скаргупредставника  ОСОБА_1 - адвоката Майки А. Б., на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2026 рокузалишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: надання суду доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закон.
У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - адвокат Майка А. Б., звернувся до Верховного Суду із заявою про виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 травня 2026рокуі надав суду докази сплати судового збору. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 23 квітня 2025 року у справі № 375/3145/20, у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 461/6363/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 366/460/16-ц, від 09 серпня 2023 року у справі № 554/14876/20, від 15 березня 2023 року у справі № 757/14692/20-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема норми статті 391 Цивільного Кодексу України як підстави для задоволення негаторного позову щодо фізично неіснуючого об`єкта (зобов`язання власника передати ключі від приміщення, яке фізично не є відокремленим) (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - адвоката Майки А. Б., подана у визначений законом строк та, після усунення недоліків, оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України. Касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України. 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_1 - адвоката Майки Андрія Борисовича, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 березня 2026 року.
Витребувати зТернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/1553/25.
Ухвалу про відкриття касаційного провадження надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, а також іншим учасникам справи.
Роз`яснити учасникам справи № 607/1553/25 право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 липня 2026 року. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: Ю. В. Черняк
Г. В. Коломієць
Д. Д. Луспеник