Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
24 червня 2026 року № 826/7861/16 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Агро", за участю третіх осіб - Головного управління ДКСУ у м. Києві, Міністерства фінансів України про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Агро", в якому просить про стягнення заборгованості у розмірі 3778020,77 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві було складено і надіслано на адресу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві подання від 25.03.2016 №19, №20 та №21 на прострочену заборгованість відповідача перед державним бюджетом у загальному розмірі 3778020,77 грн. Зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2016 у справі № 826/7861/16 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено закінчити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду, витребувати від позивача: власне письмове підтвердження того, що у провадженні адміністративних чи господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору, запропонувати відповідачу подати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача та залучити до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві та Міністерство фінансів України.
Представником Головного управління ДКСУ у м. Києві до суду було подано пояснення, в яких наведено доводи на користь наявності підстав для задоволення позову аналогічні тим, які були наведені позивачем. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.01.2017 у справі №826/7861/16 призначено судове засідання.
Представником Головного управління ДПС у м. Києві до суду було подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що питання простроченої заборгованості відповідача за іноземним кредитом, залученим під державні гарантії, вже було предметом судового розгляду та рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №10\71-09 (А23\222) було стягнуто. А отже факти, встановлені господарським судом щодо наявності простроченої заборгованості відповідача за іноземним кредитом, залученим під державні гарантії встановлені в рамках розгляду вказаної справи, мають преюдиційний характер.
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передано 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 826/7861/16.
Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.
Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Мельникова Р.В. 12.03.2025 за результатами автоматизованого розподілу судової справи відповідно до протоколу від 12.03.2025.
Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Мельникова Р.В. від 17.03.2025 року адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Верховинна, 9, м. Київ, 03115) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Агро" (просп. Перемоги, 136, к. 34, м.Київ, 03115), за участю третіх осіб - Головного управління ДКСУ у м. Києві (вул. Терещенківська, 1-А, м.Київ, 01601), Міністерства фінансів України (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008) про стягнення заборгованості - прийнято до розгляду; розгляд адміністративної справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; замінено позивача Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на її правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП - 44116011; адреса вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116).
Представники сторін правом подання до суду оновленого відзиву на позов, пояснень стосовно позову не скористались.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал Агро» є юридичною особою та платником податків і зборів, передбачених ст. 15 п. 15.1 Податковим кодексом України.
Головне управління Державного казначейської служби України у м. Києві відповідно до ст. 17 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ, пунктів 10, 15 «Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174, та п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1070 «Про укладення угод про реструктурування простроченої станом на 01.01.2003 року заборгованості юридичних осіб за кредитами залученими державою або під державні гарантії та бюджетними позичками» надіслало на адресу ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві подання від 25.03.2016 № 19, № 20 та № 21 оформлені на прострочену заборгованість ТОВ «Арсенал Агро», а саме:
- подання № 19 від 25.03.2016 щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу з простроченої реструктурованої заборгованості за іноземним кредитом, залученим Українською аграрною біржею під державні гарантії у рамках кредитної лінії США згідно угоди про реструктурування від 31.12.2003 № 130-04/184 у poзмірі 2318891,02 гpн;
- подання №20 від 27.01.2016 щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата відсотків з простроченої реструктурованої заборгованості за іноземним кредитом, залученим Українською аграрною біржею під державні гарантії у рамках кредитної лінії США згідно угоди про реструктурування від 31.12.2003 №130-04/184 у розмірі 66320,32 грн;
- подання №21 від 27.01.2016 щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата пені, нарахованої за невиконання зобов`язань з простроченої реструктурованої заборгованості за іноземним кредитом, залученим Українською аграрною біржею під державні гарантії у рамках кредитної лінії США згідно угоди про реструктурування від 31.12.2003 №130-04/184 у розмірі 1392809,43 грн.
На виконання подання Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві № 19, №20, №21 щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості (сплата основного боргу, відсотків, пені, нарахованих за невиконання зобов`язань з простроченої реструктурованої заборгованості за іноземним кредитом) позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відтак, позивачем у позовній заяві вказано, що загальна сума простроченої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал Агро» перед Державним бюджетом України становить: 2318891,02 грн (основний борг) + 66320,32 грн (відсотки) + 1392809,43 грн (пеня), що в загальному становить 3778020,77 грн.
Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2011р. у справі №10/71-09(А23/222) позовні вимоги ДПІ в Амур-Нижньождніпровському районі м.Дніпропетровська задоволено повністю. Солідарно стягнуто визначені в поданнях органу державного казначейства суми простроченої заборгованості перед (бюджетом) державою з ТОВ "Арсенал-Агро" (м.Дніпропетровськ) та Української аграрної біржі (м.Київ) у розмірі 920100 грн 95 коп.; солідарно стягнуто з ТОВ "Арсенал-Агро" (м.Дніпропетровськ) та Української аграрної біржі (м.Київ) в доход Державного бюджету України, в особі управління Держказначейства у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління державного казначейства України в Дніпропетровській області (49027, м.Дніпропетровськ, пл.Шевченка, 7, рахунок 31118095700005 в УДКУ в Дніпропетровській області, код ЗКПО 242 467 86, МФО 805012) витрати по сплаті державного мита у розмірі 9 201 грн 01 коп.; солідарно стягнуто з ТОВ "Арсенал-Агро" (м.Дніпропетровськ) та Української аграрної біржі (м.Київ) в доход Державного бюджету України, в особі Управління Державного казначейства у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного Державного казначейства у Дніпропетровській області (49027, м.Дніпропетровськ, пл.Шевченка, 7, рахунок 31211259700005 в УДКУ в Дніпропетровській області, ЗКПО 242 467 86, МФО 805012, призначення платежу: ККД 22050000 оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах ) 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2011р. апеляційну скаргу Української аграрної біржі, м. Київ задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2011 р. у справі №10/71-09 (А23/222) змінено, припинено провадження у справі в частині стягнення заборгованості з Української аграрної біржі. В іншій частині рішення залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2011 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2011р. у справі № 10/71-09(А23/22) залишено без задоволення; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2011р. у справі № 10/71-09(А23/22) залишено без змін.
Згідно із приписами ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зі змісту зазначених судових рішень вбачається встановлення судами обставин того, що на умовах кредитної угоди від 24.07.1997 р. №18/03-149, укладеної між Державним експортно-імпортним банком України від імені Кабінету Міністрів України та Українською аграрною біржею (Відповідач-2), на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 р. №753 «Про надання гарантій Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів щодо забезпечення погашення кредитів», які залучаються для фінансування закупівлі Українською аграрною біржею зернозбиральних комбайнів і тракторів, Відповідачу - 2 було надано кредит в сумі 66,3 млн. дол. США шляхом оплати 85 % вартості зовнішньоторговельного контракту купівлі-продажу №6/3076 ІЖК. від 08.05.1996 р., укладеного між Українською аграрною біржею та компанією "Кейс Корпорейшн" на поставку сільгосптехніки на суму 72,3 млн. дол. США, 85 % комісії за надання кредиту та комісій за зобов`язання, 100 % страхових платежів Експортно-імпортного банку США.
Отримана за контрактом сільгосптехніка була передана Відповідачем-2, як державним агентом, сільгосптоваровиробникам та іншим суб`єктам господарювання шляхом укладення з ними договорів фінансового лізингу терміном на п`ять років. Надходження від цих операцій мали бути джерелом погашення кредитів, наданих Відповідачу-2.
Так, на умовах договору фінансового лізингу від 26.03.2001р. №120, укладеного між Українською аграрною біржею та ТОВ «Арсенал-Агро» (Відповідач-1), останньому була передана сільгосптехніка на суму 109 419 дол. США. У зв`язку з невиконанням Відповідачем-1 зобов`язань за згаданим договором фінансового лізингу у підприємства станом на 27.06.2003р. (згідно акту звірки розрахунків №120/6 від 20.12.2003р. до договору фінансового лізингу) утворилась прострочена заборгованість перед Відповідачем-2 у сумі 85 712,19 дол. США.
У підсумку, неналежне виконання сільгосптоваровиробниками, в тому числі і Відповідачем-1, умов договорів фінансового лізингу спричинило несвоєчасність проведення Відповідачем-2 розрахунків за кредитами, отриманими під державні гарантії.
Із посиланням на положення ст.16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2003 рік" судами вказано, що з метою реструктурування простроченої заборгованості Відповідача-2 у сумі 85 712,19 доларів США, між Міністерством фінансів України, Українською аграрною біржею (Боржником за угодою) та ТОВ „Арсенал-Агро" (як Поручителем за зобов`язаннями Боржника) було укладено Угоду про реструктурування від 31.12.2003 р. №130-04/184, відповідно до якої була реструктурована частина заборгованості Відповідача-2 за кредитною угодою від 24.07.1997р. №18/03-149. Угода про реструктурування набрала чинності після підписання договору застави від 28.05.2004р. №130-04/184/023, адже відповідно до п.18 Угоди, остання набирає чинності одночасно з набранням чинності договору застави.
Згідно з п.9 Угоди про реструктурування, Відповідач-2 мав погашати заборгованість шляхом перерахування коштів на дату здійснення платежу в строки та обсягах, що встановлені графіком, наведеним у цьому ж пункті Угоди, згідно з яким платіж мав бути здійснений 30.04.2004 р. в сумі погашення основного боргу 6 122,30 дол. США та нарахованих відсотків за користування кредитом згідно п.10 Угоди про реструктурування, але здійснений не був (доказів не надано). Датою спливу 90 днів з дати нездійсненого планового платежу є 27.08.2004р.
Відповідно до п. 4 Порядку та умов укладення угод про реструктурування, простроченої станом на 01.01.2003 р. заборгованості юридичних осіб за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2006р. №1070, повернення реструктурованої суми провадиться у валюті кредиту та/або бюджетної позички, заборгованість за якими реструктурується, або в національній валюті за офіційними обмінним курсом Національного банку на дату внесення платежу. Ці самі положення передбачені і в Угоді про реструктурування ( пункти 6.2 та 6.3 ).
Пунктом 4 Угоди про реструктурування передбачає обов”язок Міністерства фінансів надати інформацію відповідним органам виконавчої влади про зменшення у боржника простроченої заборгованості; повідомити про реквізити рахунків Державного казначейства, відкритих для зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості за цією угодою.
Також судом вказано, що 14.06.2004 р. Міністерством фінансів України було надіслано лист до Державного казначейства України за №31-05120-02-13/10325 та 30.07.2004р. за №31-05120-11-10/13758 до Української аграрної біржі з повідомленням про набрання чинності угодою про реструктурування від 31.12.2003 р. №130-04/184. Окрім того, до Української аграрної біржі міністерством фінансів було листи від 19.05.2004 р. №31-05610-103-10/8630, від 07.10.2004 р. № 31-05120-11-10/18305 з реквізитами рахунків Державного казначейства, відкритих для зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості за угодами про реструктурування, в тому числі і за зазначеною угодою; листи з зазначенням суми відсотків, що підлягають сплаті боржником за угодою про реструктурування від 28.04.2004 р. за №31-05120-211-10/7319, від 10.12.2004 р. №31-05120-11-10/22732, від 27.01.2005 р. №31-05120-11-10/1306 та від 24.05.2005 р. №31-05120-11-10/10126.
На виконання п.8 Угоди про реструктурування, листом від 28.04.2004р. №31-05120-211-10/7319 Міністерство фінансів звернулося до Відповідача-2 з пропозицією здійснити черговий платіж. Проте, дана вимога була залишена апелянтом без задоволення, у зв`язку з чим Міністерство фінансів було змушено звернутись листом від 21.08.2004р. №31-05120-11-16/15419 до Відповідача-1, як до поручителя, з письмовою вимогою сплатити за зобов`язаннями Відповідача-2, як боржника, визначеними цією угодою, включаючи пеню, протягом трьох банківських днів з дати отримання зазначеної вимоги.
Відповідно до п. 5 Угоди про реструктурування, Міністерство фінансів має право, у разі невиконання Відповідачем-2 умов цієї угоди понад 90 днів, оголосити суми заборгованості та/або відсотків такими, що підлягають достроковому поверненню Відповідачем-2 в повному обсязі разом із сумою нарахованої пені. При цьому, оголошення зазначених сум такими, що мають бути достроково повернені є правом Міністерства фінансів, а не обов`язком. Форма оголошення вищезгаданою угодою не визначена, таким чином, підписавши Угоду про реструктурування, сторони погодились з будь-якою його формою.
Апеляційний господарський суд погодився із судом першої інстанції, що в якості доказів обґрунтування сум простроченої заборгованості перед державою за кредитами слід вважати подання відділенням державного казначейства України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська №12, №13, №14 від 03.03.2005р., в яких зазначалось про застосування до ТОВ "Арсенал-Агро" безспірного списання простроченої реструкторизованої заборгованості за іноземними кредитами. Станом на 13.04.2005р. вищезгадана заборгованість за іноземними кредитами склала 85 712,19 дол. США; відсотками за іноземними кредитами в сумі 1 954,32 дол. США; пенею за іноземними кредитами в сумі 16319 грн. 24 коп.
Представником позивача у поданих до суду додаткових поясненнях вказано, що встановлені господарськими судами вказані вище обставини у справі №10/71-09(А23/222) є достатнім свідченням наявності простроченої заборгованості відповідача за іноземним кредитом, залученим під державні гарантії. 
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.
Якщо договором, укладеним із суб`єктом господарювання, передбачаються зобов`язання такого суб`єкта з погашення та обслуговування кредитів (позик), залучених державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста), невиконання або неналежне виконання таких зобов`язань за договором тягне перехід до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи територіальної громади міста) права стягнення простроченої заборгованості у повному обсязі незалежно від стану виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) зобов`язань за такими кредитами (позиками).
Згідно із ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи територіальною громадою міста) не поширюється.
У разі надання державної (місцевої) гарантії для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання податкові органи стягують всю суму простроченої заборгованості за таким кредитом (позикою) з подальшим перерахуванням кредитору частини стягнутої суми пропорційно до негарантованої частини зобов`язань за кредитом (позикою).
Згідно із пп. 20.1.34 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року № 174 «Питання обліку заборгованості, в тому числі, простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості» затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі – Порядок №174).
Відповідно до пп.пп. 3, 9 п. 2 Порядку №174 боржник - суб`єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов`язань за такою угодою. Прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою - заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.
Згідно з п. 15 Порядку №174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Відповідно до п. 10 Порядку №174 з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач відповідно до умов угоди про реструктурування №130-04/184 від 31.12.2003 року має статус поручителя та до нього може бути звернуто вимогу щодо повернення заборгованості у разі не сплати такої боржником, а саме Українською аграрною біржею.
Водночас, як зазначає представник позивача, підставою для звернення до суду та в цілому стягнення з відповідача спірних у цій справі сум є подання Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві № 19, №20, №21 щодо стягнення простроченої заборгованості (сплата основного боргу, відсотків, пені, нарахованих за невиконання зобов`язань з простроченої реструктурованої заборгованості за іноземним кредитом).
Однак суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.10.2019 року у справі №826/8966/14 саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою перед державою. 
В той же час, представником позивача наголошено, що правомірність підстав стягнення з відповідача спірних у цій справі сум підтверджується і судовим рішенням у справі №10/71-09(А23/222).
Надаючи оцінку вказаному доводу, суд зазначає, що змісту судових рішень у вказаній справі вбачається, що суди дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині, зверненій до ТОВ «Арсенал-Агро» з урахуванням поданих позивачем у вказаній справі подань відділення державного казначейства України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська №12, №13, №14 від 03.03.2005р., в яких зазначалось про застосування до ТОВ "Арсенал-Агро" безспірного списання простроченої реструкторизованої заборгованості за іноземними кредитами. Станом на 13.04.2005 р. вищезгадана заборгованість за іноземними кредитами склала 85 712,19 дол. США; відсотками за іноземними кредитами в сумі 1 954,32 дол. США; пенею за іноземними кредитами в сумі 16319 грн 24 коп.
Отже, враховуючи обставини цієї справи та справи №10/71-09(А23/222) слід дійти висновку про те, що позивачем фактично не надано суду в рамках цієї справи обґрунтувань наявності підстав для звернення до суду із вимогами, що в певній частині перетинаються із вимогами у вказаній справі. Так, Позивачем не надано до суду подань відділення державного казначейства України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська №12, №13, №14 від 03.03.2005 р. та необґрунтовано наявності підстав для звернення до суду хоча із новими поданнями, але з ідентичного питання.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
В частині 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Статтею 1 вказаного Закону визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно із ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Приписами ч.ч.1 та 2 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що позивачем не надано доказів наявності підстав стягнення саме суми заборгованості у розмірі 3778020,77 грн. 
З огляду обставини справи, суд вважає доводи позивача у цій частині необґрунтованими та недоведеними.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із приписами ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у м. Києві.
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП - 44116011; адреса вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Агро" (просп. Перемоги, 136, к. 34, м.Київ, 03115), за участю третіх осіб - Головного управління ДКСУ у м. Києві (вул. Терещенківська, 1-А, м.Київ, 01601), Міністерства фінансів України (вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008) про стягнення заборгованості – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 

Суддя Мельников Р.В.