КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 760/16624/24
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5973/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Рейнарт І.М. 
суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дадіверіної Людмили Іванівни на ухвалу судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року (суддя Кицюк В.С.) про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сеіна», фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шаповаленко Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кара Олександра Олександрівна про визнання відсутнім права на спадкування, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеіна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шаповаленко Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кара Олександра Олександрівна про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію,

установив:

у липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 2 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачам надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подання зустрічного позову протягом строку подання відзиву на позовну заяву.
2 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дадіверіна Л.І. направила на поштову адресу Солом`янського районного суду міста Києва зустрічну позовну заяву, у якій

просила визнати відсутнім у ОСОБА_2 права на спадкування після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,1219 га, що розташована за адресою: Київська обл., Фастівський район, Бишівська ТГ, с. Мостище, кадастровий номер 3222784701:01:011:0163, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства у період з 7 липня 2023 року по 16 січня 2024 року. 
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2025 року зустрічну позовну заяву залишено без руху з наданням позивачці дводенного терміну з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року зустрічну позовну заяву повернуто позивачці.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Дадіверіна Л.І. просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Представник позивачки за зустрічним позовом зазначає, що висновок суду щодо несплати судового збору за вимогу майнового характеру не відповідає дійсності, так як в матеріалах справи наявні відповідні договори купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 7 липня 2023 року та від 16 січня 2024 року, які містять як договірну ціну продажу земельної ділянки, так і зазначення та посилання на відповідні висновки про вартість майна, надані суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_9 станом як на 7 липня 2023 року, так і на 16 січня 2024 року, при цьому договірна ціна продажу вища, ніж оціночна.
Представник позивачки за зустрічним позовом вважає, що суд повинен був перевірити вказані обставини, а також врахувати, що для визначення вартості земельної ділянки береться саме договірна ціна, а не оціночна, тому при поданні зустрічного позову, для цілей визначення розміру судового збору ОСОБА_1 була взята більш висока договірна ціна, а саме - станом на день продажу земельної ділянки у розмірі 13 400грн, що є навіть більшою, ніж ціна, зазначена у висновку про вартість майна, наданого суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_9 станом на 16 січня 2024 року.
Також представник позивачки за зустрічним позовом посилається на те, що суд не звернув увагу та не врахував, що позивачкою за зустрічним позовом пред`явлена вимога про визнання її права власності на спірну земельну ділянку не на теперішній час, а у період з 7 липня 2023 року по 16 січня 2024 року, відповідно і вартість земельної ділянки повинна враховуватись станом на вказаний період.
Крім того, представник позивачки за зустрічним позовом зазначає, що копія ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху ОСОБА_1 судом не направлялась, а законодавством чітко встановлено, що направлення судового рішення в електронній формі допускається лише у порядку визначеному законом, а у разі відсутності у особи електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Представник позивачки за зустрічним позовом посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року, в якій наведений правовий висновок, що лише фізична особа має право подавати процесуальні документи через електронну пошту, проте з цифровим підписом, в той самий час як адвокати, так і суд такого права з 5 жовтня 2021 року вже не мають і повинні подавати і направляти усі процесуальні документи або рекомендованим листом, або виключно через електронний суд.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Залишаючи позовну заяву без руху, суддя першої інстанції виходила з того, що позивачкою не надано звіт про оцінку майна - спірної земельної ділянки, а відтак судовий збір сплачено не у повному розмірі, оскільки за вимогу майнового характеру судовий збір сплачується враховуючи дійсну вартість спірного майна та відповідно до дійсної ціни позову. 
Ухвала судді 14 жовтня 2025 року направлена на електронну адресу представника ОСОБА_1 - адвоката Дадіверіної Л.І. (с.с.205 т.5) та згідно довідки доставлена до електронної скриньки 16 жовтня 2025 року (с.с.206 т.5).
Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року зустрічну позовну заяву повернуто позивачці, оскільки позивачка у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунула.
Проте, висновки судді першої інстанції не ґрунтуються на нормах процесуального права та матеріалах справи.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 ціна позову не визначена.
Згідно із частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Відповідно до частини другої статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає 

суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
При цьому, вказані норми процесуального права не передбачають обов`язку позивача - фізичної особи додавати до позовної заяви докази, які підтверджують вартість спірного майна.
З матеріалів справи вбачається, що до зустрічної позовної заяви була додана квитанція про сплату судового збору. Проте, вона повернута позивачці за зустрічним позовом, тому колегія суддів не може оцінити розмір сплаченого судового збору.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що за змістом зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати її право власності на земельну ділянку у період з 7 липня 2023 року по 16 січня 2024 року, посилаючись на те, що вона була власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222784701:01:011:0163 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 7 липня 2023 року, в якому визначена ціна продажу земельної ділянки, а також наявне посилання на висновок про вартість майна, наданий суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 станом на 5 липня 2023 року. 16 січня 2024 року ОСОБА_1 продала зазначену земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, у якому також зазначена ціна продажу та посилання на висновок про вартість майна, наданий суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 станом на 16 січня 2024 року. Копії вказаних договорів наявні в матеріалах справи.
Отже, в матеріалах справи наявні документи, в яких міститься оцінка земельної ділянки на ту дату, на яку позивачка за зустрічним позовом просить визнати її право власності, а відтак судовий збір за вказану позовну вимогу позивачка повинна була сплатити, виходячи із вартості земельної ділянки, яка була визначена у договорах купівлі-продажу.
Також суддя не врахувала, що відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Ухвала судді від 14 жовтня 2025 року не містить визначення розміру судового збору, який зобов`язана доплатити ОСОБА_1 за подачу зустрічної позовної заяви.
За таких обставин, ухвала судді про залишення зустрічної позовної заяви без руху не ґрунтується на нормах процесуального права.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Частина 7 статті 272 ЦПК України передбачає, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Як вже зазначалося вище, копія ухвали від 14 жовтня 2025 року направлена на електронну пошту представника ОСОБА_1 - адвоката Дадіверіної Л.І.
Відповідно до частини 5 статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній 

формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Частина 6 статті 14 ЦПК України передбачає, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. 
У зустрічній позовній заяві адвокат Дадіверіна Л.І. зазначила, що має електронний кабінет, а також зазначила свій реєстраційний номер облікової картки платника податку, на який зареєстрований електронний кабінет.
Згідно частини 7 статті 14 ЦПК України  особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 зазначено, що особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
За таких обставин, відповідно до положень частин 5 та 7 статті 14 ЦПК України суд зобов`язаний був направити копію ухвали від 14 жовтня 2025 року до електронного кабінету адвоката Дадіверіної Л.І.
Матеріали справи не містять відомостей, що копія ухвали від 14 жовтня 2025 року направлялася ОСОБА_1 .
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивачці за зустрічним позовом ОСОБА_1 копія ухвали від 14 жовтня 2025 року про залишення зустрічної позовної заяви без руху у порушення норм процесуального права не направлялися, а її представнику - адвокату Дадіверіній Л.І. копія ухвали направлена з порушенням норм процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що особа, яка подає позовну заяву, вправі очікувати від суду застосування вказаних норм процесуального законодавства, які надають їй право звернення з позовом.
Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів ч.1 ст.4 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному 

право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Як свідчить позиція Верховного Суду у численних справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Враховуючи, що ухвала про повернення зустрічної позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дадіверіної Людмили Іванівни задовольнити. 
Ухвалу судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2025 року скасувати, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сеіна», фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шаповаленко Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кара Олександра Олександрівна про визнання відсутнім права на спадкування, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеіна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шаповаленко Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кара Олександра Олександрівна про визнання правочинів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію направити до Солом`янського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт 

Судді Г.М. Кирилюк 

Т.І. Ящук