Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/594/26
Номер провадження2/173/1115/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
09 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини за законом,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув її син ОСОБА_3 . Син був військовослужбовцем і спочатку прийшло сповіщення про те, що він безвісті зник під час ведення бойових дій поблизу н.п. Дібрівне Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тільки 02.06.2023 було повідомлено про його смерть та передано його тіло для поховання. 25.07.2023 року її сина було поховано. 20.02.2024 вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але постановою від 18.06.2024 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважає, що строк вона пропустила з поважних причин, оскільки між датами загибелі та похованні пройшов тривалий період часу.. 
Провадження у справі відкрито 31.03.2026.
Ухвалою від 27.05.2026 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.
Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позивач та її представник просили позов задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечував.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.09.2000. 
Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29.09.2023 зареєстрована у АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою № 1220-5002978380.
ОСОБА_4 24.06.2000 уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24.06.2000.
Згідно Сповіщення сум`ї № С/1 від 14.07.2022, ОСОБА_3 , 2000 року народження, зник безвісти 19 квітня 2022 року.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.07.2023 та Сповіщення сім`ї № 2298 від 02.06.2023, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги для поховання № 00040672307 від 25.07.2023, актовий запис про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено 25 липня 2023 року за № 00144828744.
Згідно довідки Лиманської військової адміністрації від 17.05.2024 № 213-02-13, ОСОБА_3 знято з реєстрації по АДРЕСА_2 25.07.2023 у зв`язку зі смертю. За вказаною адресою разом з померлим зареєстровані дві особи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
20.02.2024 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно та постановою приватного нотаріуса від 18.06.2024 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском нею строку для подачі заяви.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Судом встановлено, що отримання свідоцтва про право на спадщину є неможливим, оскільки спадкоємець не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк після померлого ОСОБА_3 .
Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 18.06.2024 № 77362034, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутні, що також повідомлено приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу 15.05.2026 листом за № 378/01-16.
Отже, судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , крім позивача, до нотаріуса ніхто не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
В Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17 зазначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини також можуть бути визнані, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам та встановленим обставинам, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Водночас суд враховує, що син позивача спочатку вважався зниклим безвісти, а з дати його смерті до моменту, коли позивач дізналася про факт його смерті та здійснила поховання, минув значний період часу.
Крім того, позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка з 29.09.2023 проживає на території Верхньодніпровської територіальної громади, а із заявою про прийняття спадщини зверталася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що пропуск позивачем строку для прийняття спадщини обумовлений поважними причинами, які є об`єктивними та істотними, а тому не може розцінюватися як недбалість або зловживання процесуальними правами. Відповідно, наявні правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини за законом - задовольнити.
Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв