ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2026	Справа № 921/735/25	

Суддя Погрібна С.В., після виходу з тривалих відпусток, розглянувши матеріали
за позовом Приватного підприємства "ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ" (адреса: 46020, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Бродівська, буд. 59-А; код ЄДРПОУ: 36404211)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД" (адреса: 03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 14-Б; код ЄДРПОУ: 40234919)
про стягнення коштів
без виклику сторін,
УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД" про стягнення 200 000,00 грн основного боргу за Договором № 73/23 на виконання електромонтажних робіт від 25.05.2023, а також 60 420,14 грн пені, 42 957,33 грн інфляційних втрат та 14 005,48 грн 3 % річних.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2025 матеріали справи № 921/735/25 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
30.12.2025 матеріали справи № 921/735/25 надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу між суддями були передані на розгляд судді Погрібній С.В.
Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та, між іншого, встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву - 15 днів з дня вручення даної ухвали.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором від 25.05.2023 на виконання електромонтажних робіт № 73/23, відповідач не в повному обсязі оплатив виконані позивачем роботи.
У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, позивачем на суму заборгованості також нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.
15.01.2026 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 07-11/3060/26), в якому заперечував проти задоволення позовних вимог.
Зазначив, що заборгованість перед позивачем відсутня, тому звернення до суду з даним позовом є безпідставним.
Відповідач оплатив всю суму за виконані роботи в розмірі 741 450,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №5960 від 29.05.2023 на суму 100 000,00 грн, №5975 від 31.05.2023 на суму 150 000,00 грн, №6026 від 20.06.2023 на суму 291 450,00 грн, №6092 від 07.07.2023 на суму 100 000,00 грн та №6103 від 12.07.2023 на суму 100 000,00 грн.
Також зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача становить 20 000,00 грн, які просив стягнути з позивача.
19.01.2026 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. № 07-11/4035/26), в якій зазначив, що, додані до відзиву, платіжна інструкція №6092 від 07.07.2023 не містить повну і достовірну інформацію щодо призначення платежу, зокрема, відсутній номер та дата договору, а платіжна інструкція №6103 від 12.07.2023 містить некоректну дату договору.
Акт звірки взаємних розрахунків, наданий разом з відзивом, не є первинним документом і не доводить факт господарської операції: поставки, надання послуг тощо. Він має інформаційний характер і лише фіксує стан заборгованості та в окремих випадках – рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств, які мають бути підтверджені накладними, актами, платіжками тощо. 
Відповідач надав суду не підписаний сторонами договору акт звірки взаємних розрахунків, що означає відсутність офіційного підтвердження узгодженої заборгованості.
26.01.2026 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 07-11/5833/26), в яких зазначив, що твердження позивача, викладені у відповіді на відзив, є безпідставними та не спростовують факту належного виконання відповідачем грошових зобов`язань. 
Між сторонами, окрім договору №73/23 від 25.05.2023, укладено ще чотири договори, а саме: №83/23 від 14.06.2023, №88/23 від 20.06.2023, №102/23 від 10.08.2023, №98/24 від 25.07.2024.
Твердження позивача про ненадходження листа про перерахування, сплачених згідно платіжного доручення № 6092 від 07.07.2023 коштів в сумі 100 000,00 грн з ПДВ, коштів, не підтверджені жодними доказами. 
У разі наявності будь-яких сумнівів щодо призначення платежу позивач мав можливість повернути відповідачу кошти, чого зроблено не було, що додатково свідчить про прийняття платежу саме в рахунок виконання договору №73/23. 
Щодо платіжної інструкції №6103 від 12.07.2023, в якій зазначено дату договору 25.06.2023, слід зазначити, що допущено очевидну технічну описку, оскільки номер договору зазначено коректно – №73/23, а інших договорів з таким номером між сторонами не існує. 
Позивач направив відповідачу зведений акт звірки по всіх договорах станом на 30.09.2025, підписаний і скріплений його печаткою, з якого вбачається, що станом на 21.02.2025 у відповідача перед позивачем відсутня жодна заборгованості, а навпаки існував борг позивача перед відповідачем в сумі 651 941,20 грн, що доводить про неузгодженість дій позивача щодо належної перевірки розрахунків між сторонами та безпідставність подання даного позову.
30.01.2026 позивач подав до суду додаткові пояснення (вх. № 07.11/7/705/26), в яких, зокрема, просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу розмірі 20 000,00 грн.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановлено обставини.
Рішення виноситься суддею з урахуванням строку її перебування у тривалій відпустці та на лікарняному.
Окрім того, у зв`язку зі збройною агресією збоку рф, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, враховуючи поточну обстановку, постійні тривоги, які впливають на працездатність, суд був вимушений вийти за межі строку винесення рішення, встановленого ГПК України.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.
25.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та Приватним підприємством «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» укладено Договір № 73/23 на виконання електромонтажних робіт, відповідно до п. 1 якого виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню електромонтажних робіт по монтажу КТП-400 кВА за адресою: с. В. Бірки, Тернопільського району, що здійснюється в 2023 році, а замовник зобов`язується оплатити вартість виконаних робіт та матеріалів згідно з Актом приймання виконаних робіт, калькуляції у терміни та на умовах передбачених цим Договором (далі – Договір від 25.05.2023 № 73/23).
Відповідно до п. 2 Договору від 25.05.2023 № 73/23 кошторисна вартість робіт становить 741 450,00 грн, в тому числі ПДВ. Вартість робіт, передбачена п. 2 даного Договору може змінюватися на підставі Акту приймання виконаних робіт. 
Замовник в п`яти – денний строк, починаючи з дня підписання Договору, зобов`язується здійснити авансовий платіж виконавцю у розмірі 70 % від вартості робіт.
Відповідно до п. 3 - 6 Договору від 25.05.2023 № 73/23 після закінчення робіт виконавець надає замовнику Акти приймання виконаних робіт, передбачених цим Договором.
Замовник розглядає Акт приймання виконаних робіт і у разі відсутності претензій до них, не пізніше, ніж через 5 днів після одержання Акту, підписує його і передає виконавцю.
У разі відсутності мотивованої відмови замовника в прийманні документації після закінчення зазначеного строку, роботи вважаються прийнятими.
У разі мотивованої відмови замовника в прийманні виконаних робіт, яка є результатом допущених виконавцем помилок, замовник повертає документацію із зазначенням причин відмови.
Пунктами 7 – 8 Договору від 25.05.2023 № 73/23 передбачено, що оплата за цим Договором здійснюється змовником шляхом безготівкового перерахування на рахунок виконавця.
Остаточний розрахунок за виконанні роботи згідно цього Договору замовник сплачує згідно Акта приймання виконаних робіт, протягом 5 робочих днів з дня підписання Актів приймання виконаних робіт, шляхом сплати коштів на рахунок виконавця.
Згідно п. 11 Договору від 25.05.2023 № 73/23 замовник несе відповідальність: за несвоєчасну та не в повному об`ємі оплату, згідно з умовами Договору; за порушення термінів оплати, визначених в п. 7 даного Договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,3 % від суми, належної до сплати за кожний день прострочення, а також суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
29.05.2023 ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» перерахувало на банківські реквізити ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн з призначенням платежу: часткова оплата за монтажні роботи згідно рахунку № 498 від 25.05.2023 (Договір № 73/23 від 25.05.2023), у т.ч. ПДВ 20% -16 666,67 грн, що підтверджується інформаційним повідомлення про зарахування коштів № 5960 від 29.05.2023.
31.05.2023 ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» перерахувало на банківські реквізити ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» грошові кошти у розмірі 150 000,00 грн з призначенням платежу: часткова оплата за монтажні роботи згідно рахунку № 498 від 25.05.2023 (Договір № 73/23 від 25.05.2023), у т.ч. ПДВ 20% - 25 000,00 грн, що підтверджується інформаційним повідомлення про зарахування коштів № 5975 від 31.05.2023.
20.06.2023 ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» перерахувало на банківські реквізити ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» грошові кошти у розмірі 291 450,00 грн з призначенням платежу: часткова оплата за монтажні роботи згідно рахунку № 498 від 25.05.2023 (Договір № 73/23 від 25.05.2023), у т.ч. ПДВ 20% - 48 575,00 грн, що підтверджується інформаційним повідомлення про зарахування коштів № 6026 від 20.06.2023.
Тобто, загальна сума, яку відповідач сплатив на користь відповідача за вищезазначеними інформаційними повідомленнями про зарахування коштів № 5960 від 29.05.2023, № 5975 від 31.05.2023, № 6026 від 20.06.2023 становить 541 450,00 грн.
На підтвердження проведення вищезазначених оплат, відповідачем також подані до суду відповідні платіжні інструкції № 5960 від 29.05.2023 на суму 100 000,00 грн, № 5975 від 31.05.2023 на суму 150 000,00 грн, № 6026 від 20.06.2023 на суму 291 450,00 грн. 
Окрім зазначених платіжних інструкції, відповідачем, на підтвердження своїх доводів, також додані платіжні інструкції № 6103 від 12.07.2023 на суму 100 000,00 грн (призначення платежу: оплата за монтажні роботи згідно Договору № 73/23 від 25.06.2023, у т.ч. ПДВ 20% - 166 66,67 грн.) та № 6092 від 07.07.2023 на суму 100 000,00 грн (призначення платежу: часткова оплата за монтажні роботи згідно рахунку, у т.ч. ПДВ 20% - 16666,67 грн.)
06.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та Приватним підприємством «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року № 73/23, в якому зазначені найменування робіт і витрат (локальний кошторис на електромонтажні роботи); одиниці виміру та кількість; поточна ціна одиниці виміру у гривнях; виконані роботи; витрати труда робітників будівельників на обсяг робіт та витрати труда робітників, що обслуговують машини.
Сторонами погоджено, що сума, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, за вищезазначеним Актом становить 741 450,00 грн.
Також 06.07.2023 між сторонами підписана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2023 року (Договір № 73/23 від 25.05.2023), відповідно до якої всього вартість виконаних будівельних робіт з ПДВ становить 741,45000 грн.
08.07.2023 ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» звернулося до ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» з листом, в якому просило, оплачені кошти згідно платіжного доручення № 6092 від 07.07.2023 в сумі 100 000,00 грн з ПДВ, перерахувати як оплату по Договору № 73/23 від 25.05.2023 в сумі 100 000,00 грн з ПДВ.
Доказів направлення відповідачем та отримання позивачем зазначеного листа до суду не надано.
Матеріали справи містять непідписаний жодною зі сторін вищезазначеного Договору Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 по 12.01.2023, наданий відповідачем, між ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» за договором № 73/23 від 25.05.2023, відповідно до якого заборгованість ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» станом на 12.01.2026 відсутня. 
Також матеріали справи містять Акт звірки взаємних розрахунків станом за період: 9 місяців 2025 року між ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ», підписаний лише позивачем, відповідно до якого заборгованість станом на 30.09.2025 на користь ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» становить 854 326,80 грн.
28.11.2025 ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» звернулося до ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» з листом № 584/1 від 27.11.2025, який було направлено на електрону пошту forwardagrotrade@gmail.com, яка зазначена у договорі № 73/23 від 25.05.2023, в якому просило зазначити правильне призначення платежу по вищезазначених сумах оплати та відповідно погодити внесення змін у своїх облікових даних.
Зі змісту зазначеного листа судом встановлено, що між ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» та ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» укладені Договори на виконання монтажних робіт: № 73/23 від 25.05.2023; № 83/23 від 14.06.2023; № 88/23 від 20.06.2023; № 102/23 від 10.08.2023; № 98/24 від 25.07.2024.
У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, позивачем нараховано відповідачу 60 420,14 грн – пеня, за період з 30.11.2024 по 30.11.2025; 14 005,48 грн. - 3 % річних, за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 та 42 957,66 грн. – інфляційне збільшення за період з 01.08.2023 по 30.11.2025.
Приймаючи рішення суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.
Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.
Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Судом встановлено, що 25.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та Приватним підприємством «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» укладено Договір № 73/23 на виконання електромонтажних робіт, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання по виконанню електромонтажних робіт по монтажу КТП-400 кВА за адресою: с. В. Бірки, Тернопільського району, а відповідач зобов`язався оплатити вартість виконаних робіт та матеріалів згідно з Актом приймання виконаних робіт, калькуляції у терміни та на умовах передбачених цим Договором.
За умовами договору кошторисна вартість робіт становила 741 450,00 грн, в тому числі ПДВ. 
06.07.2023 між сторонами підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року № 73/23, відповідно до якого сторонами погоджено, що сума, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 741 450,00 грн.
Отже, матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем, що між сторонами був укладений договір будівельного підряду, на підставі якого, позивач виконав електромонтажні роботи по монтажу КТП-400 кВА, а відповідач в свою чергу повинен був сплатити виконану позивачем роботу у розмірі 741 450,00 грн., оскільки жодних зауважень щодо виконаної позивачем роботи відповідачем не зазначено.
Судом встановлено, що на виконання умов договору, а саме п. 2, 8 Договору, відповідачем на користь позивача було сплачено 541 450,00 грн.
Зазначена обставина не заперечується ні позивачем, ні відповідачем.
Водночас, позивач зазначає, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання щодо сплати позивачу залишку вартості за надану роботу у розмірі 200 000,00 грн.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що ним була сплачена вся суму за виконані роботи в розмірі 741 450,00 грн, а тому жодних невиконаних зобов`язань перед позивачем відповідач не має.
На підтвердження своїх доводів відповідачем додані платіжні інструкції № 6103 від 12.07.2023 на суму 100 000.00 грн (призначення платежу: оплата за монтажні роботи згідно Договору № 73/23 від 25.06.2023, у т.ч. ПДВ 20% - 166 66,67 грн.) та № 6092 від 07.07.2023 на суму 100 000,00 грн (призначення платежу: часткова оплата за монтажні роботи згідно рахунку, у т.ч. ПДВ 20% - 16666,67 грн.).
В свою чергу, позивач зазначив, що платіжна інструкція №6092 від 07.07.2023 не містить повну і достовірну інформацію щодо призначення платежу, зокрема, відсутній номер та дата договору, а платіжна інструкція №6103 від 12.07.2023 містить некоректну дату договору.
Суд звертає увагу, що моментом фактичного виконання зобов`язання є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок кредитора. 
Так, суд погоджується з доводами позивача, що між сторонами не було укладено договір № 73/23 від 25.06.2023, водночас, суд не приймає до уваги та відхиляє доводи позивача, що платіжна інструкція № 6103 від 12.07.2023 про сплату відповідачем на рахунок позивача 100 000.00 грн (призначення платежу: оплата за монтажні роботи згідно Договору № 73/23 від 25.06.2023, у т.ч. ПДВ 20% - 166 66,67 грн.) не може бути прийнята до уваги.
Судом встановлено, що окрім договору № 73/23 від 25.05.2025 між сторонами також укладені Договори на виконання монтажних робіт: № 83/23 від 14.06.2023; № 88/23 від 20.06.2023; № 102/23 від 10.08.2023; № 98/24 від 25.07.2024.
Доказів протилежного до суду не надано, заперечень сторін з приводу зазначеного матеріали справи не містять.
Таким чином, у травні 2023 року між сторонами був укладений лише один договір на виконання монтажних робіт, а саме № 73/23. Інших договорів з таким же номером договору між сторонами укладено не було й в інші місяці 2023 року.
Неістотні недоліки в платіжній інструкції, що містять відомості, які дозволяються ідентифікувати платника та отримувача коштів, а також призначення платежу відповідного платежу, не є підставою для не прийняття зазначеної платіжної інструкції до уваги.
Позивачем не надані докази, що кошти за вищезазначеними платіжними інструкціями не надходили на його рахунок.
Тим більше, позивачем не надано доказів того, що внаслідок виявлення недоліків платіжної інструкції № 6103 від 12.07.2023, які полягають у тому, що відповідачем було допущено помилку у даті договору, позивач повернув сплачені за вказаною платіжною інструкцією грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. відповідачу.
Разом з тим, судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що ним була сплачена заборгованість у повному обсязі, оскільки дійсно, як зазначає позивач, та погоджується суд, у платіжній інструкції № 6092 від 07.07.2023 не зазначено ні реквізитів рахунку, на виконання якого сплачено грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. за вказаною платіжною інструкцією, ні реквізитів договору на виконання якого було виставлено зазначений рахунок та сплачено грошові кошти.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням досліджених письмових доказів, надані сторонами, суд виснує, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем щодо сплати 100 000,00 грн за договором, від 25.05.2023 № 73/23 на виконання електромонтажних робіт.
Таким чином, суд частково погоджується з доводами позивача, що відповідач не в повному обсязі виконав свої вимоги щодо оплати виконаних робіт за Договором № 73/23 від 25.05.2023, однак лише у розмірі 100 000,00 грн, які він повинен доплатити позивачу.
В іншій частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, з підстав викладених вище.
Судом також не приймаються Акти звірки, надані відповідачем, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію. 
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно п. 2.3. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (далі - Положення) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Умовами пп. 2.1. п. 2 Положення, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п. 2.4. Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Як вже зазначалося судом, матеріали справи містять непідписаний жодною зі сторін Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2023 по 12.01.2023, відповідно до якого заборгованість ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» станом на 12.01.2026 відсутня, а також Акт звірки взаємних розрахунків станом за період: 9 місяців 2025 року між ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ», підписаний лише позивачем, відповідно до якого заборгованість станом на 30.09.2025 на користь ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ» становить 854 326,80 грн.
На підставі викладеного, суд звертає увагу сторін, що Акт звірки розрахунків не є зведеним обліковим документом, оскільки є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом, тобто акт не є належним доказом здійснення суб`єктами господарювання господарських операцій за певним правочином.
Таким чином, надані відповідачем Акти звірки, один з яких підписаний лише позивачем, а інший не підписаний жодною стороною, не є належними доказами підтвердженням наявності або відсутності заборгованості у відповідному розмірі.
Тим більше, Акт звірки взаємних розрахунків станом за період: 9 місяців 2025 року між ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» та ПП «ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ», підписаний лише позивачем, містить інформацію та посилання на документи, які датуються датою до дати укладення договору № 73/23 від 25.05.2023, а тому доводи відповідача щодо відсутності його заборгованості перед позивачем та наявності заборгованості позивача перед відповідачем у розмірі 854 326,80 грн. судом сприймаються критично.
На підставі вищевикладеного, суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору на виконання електромонтажних робіт 25.05.2023 № 73/23 відповідач не здійснив оплату наданих позивачем робіт в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 100 000,00 грн.
Окрім стягнення основної суми заборгованості, позивачем також заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 60 420,14 грн – пені, за період з 30.11.2024 по 30.11.2025; 14 005,48 грн. - 3 % річних, за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 та 42 957,66 грн. – інфляційне збільшення, за період з 01.08.2023 по 30.11.2025.
Згідно п. 11 Договору від 25.05.2023 № 73/23 замовник несе відповідальність: за несвоєчасну та не в повному об`ємі оплату, згідно з умовами Договору; за порушення термінів оплати, визначених в п. 7 даного Договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,3 % від суми, належної до сплати за кожний день прострочення, а також суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За приписом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунок пені, 3 % річних, та інфляційних втрат, а також з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та наявності заборгованості відповідача у розмірі 100 000,00 грн., а не 200 000,00 грн. як просив позивач, то нараховані позивачем 3% річних, інфляційні втрати та пеня, підлягають перерахуванню судом з урахуванням суми заборгованості у розмірі 100 000,00 грн.
Таким чином, окрім основної суми заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30 210, 07 грн – пені, за період з 30.11.2024 по 30.11.2025; 7 002,74 грн. - 3 % річних, за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 та 21 964,58 грн. – інфляційне збільшення за період з 01.08.2023 по 30.11.2025.
Оцінюючи надані сторонами докази, суд, вважає за необхідне застосовуючи стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце, та приходить до висновку, що між сторонами у спрощений спосіб було укладено Разові договори-заявки на перевезення вантажу №176 від 07.03.2025, №178 від 10.03.2025, №179 від 10.03.2025, №180 від 11.03.2025, №183 від 12.03.2025, №184 від 12.03.2025 з огляду на наступне.
Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на надання правничих (правових) послуг у розмірі 20 000,00 грн, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини першої ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 частини третьої ст. 123 ГПК України).
Частиною першою ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга ст. 161 ГПК України).
У відзиві на позовну заяву було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складається з витрати на надання правничих (правових) послуг в розмірі 20 000,00 грн.
Положеннями пп. 2) частини першої ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Статтею 16 ГПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно із частинами першою та другою ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма ст. 129 ГПК України).
Статтею 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
На підтвердження понесених витрат на надання правничих (правових) послуг відповідачем, у встановлений ст. 129 ГПК України строк подано, зокрема, Договір № б/н про надання правничої допомоги від 12.01.2026, укладений між Адвокатом Шунтовим Олександром Михайловичем (далі - Адвокат) та ТОВ «ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД» (далі - замовник), відповідно до п. 1.1. якого, адвокат зобов`язується надати замовнику правову допомогу по захисту його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у судах всіх інстанцій незалежно від спеціалізації, правоохоронних органах, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності, органах місцевого самоврядування.
Згідно з п. 3.1. Договору про надання правничої допомоги від 12.01.2026 замовник оплачує послуги з наданням правової допомоги в залежності від складності справи, тривалості судового процесу та витрати, необхідні чи понесені Адвокатом для виконання визначених повноважень, в т.ч. пов`язані з виїздом за межі м. Івано – Франківська, в розмірі за домовленістю сторін, що оформляється актами про надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правничих (правових) послуг відповідачем також надана копія Акту про надання правничої допомоги від 15.01.2026, який є Додатком № 1 до Договору № б/н про надання правничої допомоги від 12.01.2026, за яким адвокатом вчинені наступні дії (виконана робота): Консультація, вивчення матеріалів позовної заяви додатками, законодавства (судової практики); подання відзиву на позовну заяву з додатками до Господарського суду міста Києва у справі № 921/735/25, кількість витрачених годин – 8, сума за надані послуги – 20 000,00 грн.
У постанові КГС ВС від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частиною четвертою ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Перевіривши подані відповідачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, витрачених годин, дослідивши співмірність заявленої відповідачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оцінивши необхідність поданих представником відповідача документів, а також їх зміст, враховуючи обсяг, вид та зміст наданих послуг, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду та з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає правомірним нарахування витрат на надання правничих (правових) послуг, отримані відповідачем, в сумі 10 118,00 грн.

Керуючись статтями 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД" (адреса: 03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 14-Б; код ЄДРПОУ: 40234919) на користь Приватного підприємства "ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ" (адреса: 46020, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Бродівська, буд. 59-А; код ЄДРПОУ: 36404211) заборгованості за договором на виконання електромонтажних робіт № 73/23 від 25.05.2023 у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.; нараховану за період з 30.11.2024 по 30.11.2025 пеню у розмірі 30 210 (тридцять тисяч двісті десять) грн. 07 коп.; 3% річних у розмірі 7 002 (сім тисяч дві) грн. 74 коп.; інфляційне збільшення у розмірі 21 964 (двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 58 коп.; судовий збір у розмірі 2 352 (дві тисячі триста п`ятдесят дві) грн. 28 коп. 
Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.
3. Відмовити у задоволені решти позовних вимог.
4. Стягнути з Приватного підприємства "ЗАХІДЕНЕРГОМОНТАЖ" (адреса: 46020, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Бродівська, буд. 59-А; код ЄДРПОУ: 36404211) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРВАРД АГРО ТРЕЙД" (адреса: 03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 14-Б; код ЄДРПОУ: 40234919) витрати на правничу допомогу у розмірі 10 118 (десять тисяч сто вісімнадцять) грн 00 коп.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.
Повний текст рішення складено 17.04.2026. 

Суддя Світлана ПОГРІБНА